ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Суми

Справа №588/2373/23

Номер провадження 22-ц/816/1107/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК»

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року у складі судді Огієнка О.О., ухваленого в м. Тростянець Сумської області, повний текст якого складено 29 січня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» про стягнення безпідставно списаних коштів,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 травня 2018 року між нею та АТ «ІДЕЯ БАНК» було укладено договір кредиту та страхування № Z02.00503.003980354. У червні 2023 року вона дізналася, що за виконавчим написом від 23 вересня 2019 року за № 9838, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., з неї, як боржниці стягується на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість у розмірі 75855 грн 15 коп. За виконавчим провадженням № 60321825 державним виконавцем було звернено стягнення на заробітну плату позивачки, яку вона отримувала у ФОП ОСОБА_2 .

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року ухваленим у справі № 588/1243/23 вказаний виконавчий напису був визнаний таким, що не підлягає виконанню. Також було стягнуто на її користь судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1610 грн 40 коп. та витрати на отримання професійної правничої допомоги у розмірі 9000 грн 00 коп. На підставі виконавчого листа виданого Тростянецьким районним судом Сумської області на виконання зазначеного рішення суду щодо стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 10610 грн 40 коп. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. 23 жовтня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 73125159.

24 жовтня 2023 року від приватного виконавця надійшло повідомлення про добровільне виконання боржником рішення суду по виконавчому провадженню № 73125159 з копією меморіального ордеру №5966072 від 19 вересня 2023 року.

Відповідач самовільно без її згоди розпорядився коштами на суму 10610 грн 40 коп., перерахованими на виконання вказаного судового рішення на відкритий в банківській установі рахунок. Наголошує на тому, що укладений між сторонами кредитний договір № Z02.00503.003980354 від 29 травня 2018 року не передбачав будь-якої згоди на самовільне розпорядження банком кредитними та іншими рахунками позивачки.

Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути із АТ «ІДЕЯ БАНК» на її користь безпідставно списані кошти у сумі 10610 грн 16 коп., а також витрати зі сплати судового збору та витрати на отримання професійної правничої допомоги.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Стягнуто з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти у розмірі 10610 грн 40 коп.

Стягнуто з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 1073 грн 60 коп., а також на відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, АТ «ІДЕЯ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинах справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про безпідставне списання з поточного рахунку позивача коштів в розмірі 10610 грн 10 коп. в погашення простроченої заборгованості за кредитним договором. Наголошує на тому, що платіжна операція за 19 вересня 2023 року із списання (на підставі договірного списання) з поточного рахунку позивача коштів у розмірі 10610 грн 40 коп. в силу п. 39 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» не можна вважати неакцептованою платіжною операцією позивача, а позивача не можна вважати неналежним платником, оскільки кошти були за її згодою з поточного рахунку на законних підставах.

Також, відповідач не погоджується з рішенням в частині стягнення з нього 5000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Позивачем в установлений апеляційним судом строк відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що апеляційна скарга подана на рішення суду з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 05 травня 2017 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено угоду С18.193.74841 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки (а.с. 78).

29 травня 2018 року між АТ «ІДЕЯ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір та договір страхування № Z02.00503.003980354, відповідно до якого позивачка отримала кредит у розмірі 56023 грн 00 коп. включаючи витрати на страховий платіж, на строк 48 місяців (а.с. 6).

23 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 9838, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 75855 грн 15 коп.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 31 серпня 2023 року у справі №588/1243/23 було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. вчинений 23 вересня 2019 року та зареєстрований у реєстрі за №9838 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ІДЕЯ БАНК» заборгованості у розмірі 75855 грн 15 коп. Також даним рішенням суду було стягнуто з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1610 грн 00 коп та понесені витрати на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 9000 грн 00 коп. (а.с. 6-9).

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист та постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. від 23 жовтня 2023 року було відкрито виконавче провадження № 73125159 (а.с. 10-11).

25 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Онишкевич Р.І. було винесено постанову про закриття виконавчого провадження про стягнення з АТ «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_1 суми сплаченого судового збору в розмірі 1610 грн 00 коп. та понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 9000 грн 00 коп., у зв`язку зі сплатою боргу до відкриття виконавчого провадження (а.с. 14).

Згідно платіжної інструкції від 19 вересня 2023 року АТ «ІДЕЯ БАНК» перераховано ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 кошти у розмірі 10610 грн 40 коп. У призначенні платежу вказано: «компенсація судового збору та витрат на профес. правничу допомогу на виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської обл. від 31 серпня 2023 року у справі №588/1243/23» (а.с. 13).

Відповідно до повідомлення АТ «ІДЕЯ БАНК» від 06 листопада 2023 року за № Л-БТ-2023/1019, наданого на адвокатський запит представника позивачки адвоката Сумцова Є.С. рахунок НОМЕР_1 є поточним рахунком позивачки (а.с. 16).

Згідно виписки по особовим рахункам АТ «ІДЕЯ БАНК» 19 вересня 2023 року з рахунку НОМЕР_1 були списані кошти на погашення заборгованості по кредитному договору № С18.193.74841 від 05 травня 2017 року (а.с. 17).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження тих обставин, що позивачка надавала згоду на виконання АТ «ІДЕЯ БАНК» платіжної операції 19 вересня 2023 року щодо списання коштів з рахунку НОМЕР_1 .

Посилання представника відповідача на те, що таке списання коштів передбачено умовами кредитного договору та угоди про відкриття кредитної лінії суд відхилив, оскільки положеннями чинного законодавства прямо передбачено обов`язок надавача платіжних послуг отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції.

Проте такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

За змістом ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, на час здійснення оспорюваної позивачем платіжної операції врегульовано Законом України «Про платіжні послуги».

Згідно ч.ч. 1, 3 - 5 ст. 42 цього Закону визначено, що надавач платіжних послуг платника зобов`язаний отримати згоду платника на виконання кожної платіжної операції, крім випадків, передбачених цим Законом.

Порядок надання згоди на виконання платіжної операції визначається договором між платником та надавачем платіжних послуг платника.

Платіжна операція вважається акцептованою після надання платником згоди на її виконання. Якщо немає згоди платника на виконання платіжної операції, - така операція вважається неакцептованою, якщо інше не передбачено цим Законом.

Надавач платіжних послуг платника за виконання неакцептованих платіжних операцій несе відповідальність, передбачену цим Законом.

За змістом ст. 86 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.

Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Користувачі мають право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг внаслідок помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Встановлено, що підписуючи 05 травня 2017 року угоду С18.193.74841 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної карти, ОСОБА_1 погодилася з тим, що банк здійснюватиме договірне списання грошових коштів з рахунків клієнта в порядку та на умовах, передбачених діючим договором (п. 5.2).

Також, у пункті 2.4 укладеного між сторонами кредитного договору від 29 травня 2018 року №Z02.00503.003980354 зазначено, що з укладенням цього договору, позичальник доручає банку здійснювати договірні списання банком з будь-яких рахунків позичальника в ПАТ «ІДЕЯ БАНК» грошові кошти, в розмірі наявної простроченої заборгованості по кредиту, нарахованих процентах, плати за обслуговування кредитної заборгованості, неустойках, штрафах, пені. Таке договірне списання може здійснюватися банком на підставі цього договору будь-яку кількість разів.

Тобто, з вказаного слідує, що позивач підписуючи вказані угоди, надала свою згоду АТ «ІДЕЯ БАНК» на списання коштів з відкритих у даній банківській установі на погашення кредитної заборгованості. При цьому отримання додаткової згоди позивача на здійснення кожної окремою платіжної операції, умови укладених між сторонами договорів не містять, на що не звернув увагу суд першої інстанції безпідставно відхиляючи доводи відповідача в цій частині.

Враховуючи положення вказаних норм, а також те, що при здійсненні 19 вересня 2023 року платіжної операції з списання коштів в сумі 10610 грн 40 коп. з поточного рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , в рахунок погашення кредитної заборгованості позивача за договором від 05 травня 2017 року, АТ «ІДЕЯ БАНК» діяло з дотриманням умов укладеного між ними договору, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення цих коштів на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позивач, як споживач, звільнена від сплати судового збору, сплачений відповідачем за апеляційне оскарження рішення суду судовий збір в сумі 1610 грн 40 коп. належить компенсувати товариству за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 24 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» про стягнення безпідставно списаних коштів.

Компенсувати Акціонерному товариству «ІДЕЯ БАНК» за рахунок держави, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України 1610 гривень 40 копійок судового збору за апеляційне оскарження рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

В. Ю. Рунов