Справа № 766/3871/24
УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

18 березня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) поданої в інтересах позивача представником за договором ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства Райффайзен Банк» (, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину,-

встановив:

12 березня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, у якому просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину відносно заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» №011/87071/1105919 до Договору банківського обслуговування(укладеного підписанням Заяви про приєднання/Угоди №СМОРЕ-1537696 від 02.06.2021р.) від 02.06.2021 року та Кредитного договору №011/887071/01249038 від 06.10.2021 року, що були укладені між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та від імені ОСОБА_1 ; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції позовну заяву та протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 року передана головуючому судді 15.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За загальним правилом, визначеним ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Як вже зазначалося позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» зазначено 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, що за місцем розташування не віднесено до територіальної підсудності Херсонському міському суду Херсонської області.

Позивач, звертаючись до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину посилався на ЗУ «Про захист прав споживачів» та відповідно ст. 28 ЦПК України, зазначаючи, що оскільки він є споживачем послуг Банку, то на правовідносини, що виникли між позивачем, як споживачем та відповідачем розповсюджуються правила альтернативної підсудності.

Разом з тим, суд не погоджується із таким твердженням позивача виходячи з наступного.

Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування») (далі - Закон).

Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.

Як вбачається із обставин викладених у позовній заяві, між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір на який не розповсюджуються положення ЗУ «Про споживче кредитування», крім того спірні Кредитний договір та Заява про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» укладені між позивачем, як фізичною особою - підприємцем та відповідачем, а не позивачем, як споживачем, що уклав договір про споживчий кредит на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Оскільки положення Закон України «Про захист прав споживачів» розповсюджуються на захист прав позивачів, як споживачів банківських послуг при укладення споживчого кредиту і пов`язані з порушенням їх прав, як споживачів, і не охоплюють правовідносини між банком та фізичною особою-підприємцем, що укладають кредитні договори для ведення господарської діяльності відсутні підстави для застосування положень ЗУ «Про захист прав споживачів», а відтак і для застосування до виниклих правовідносин у даному випадку правил альтернативної підсудності визначених у ст. 28 ЦПК України.

Таким чином, встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, на яку не поширюються правила альтернативної підсудності визначені ст. 28 ЦПК України та правила виключної підсудності, визначені ст. 30 ЦПК України.

Тому, позов про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину повинен був пред`являтися в суд за загальними правилами підсудності визначеними статтею 27 ЦПК України за місцезнаходженням юридичних осіб згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено з інформації з ЄДР Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» зареєстровано за адресою: 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 4А, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної (підсудності) іншого суду.

Оскільки справа не належить до розгляду Херсонським міським судом Херсонської області, її необхідно передати за належністю до Печерського районного суду м. Києва, за місцезнаходженням відповідача.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст.31 ЦПК України).

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 4, 28, 30-32, 186 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) поданої в інтересах позивача представником за договором ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) до Акціонерного товариства Райффайзен Банк» (, місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А) про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину передати для розгляду за підсудністю до Печерського районного суду міста Києва (01010 м. Київ, пров. Хрестовий, буд.4).

Копію ухвали надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Херсонського апеляційного суду в порядку ст.355 ЦПК України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ч. 3 ст.31 ЦПК України на підставі цієї ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення передати справу до Печерського районного суду міста Києва (01010, м. Київ, пров. Хрестовий, буд.4).

Ухвала складена 18.03.2024 року.

СуддяЄ. М. Булах