Справа № 145/1780/23
Провадження №2/145/225/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2024 смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Фролової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з рухомого майна,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що йому на праві власності належить автомобіль марки «Renault», модель «Мegane», сірого кольору, ідентифікаційний номер засобу НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , .

08.08.2023 під час зупинки його інспектором з РПП СПД № 1 ВП №2 Вінницького РУП майором поліції Антонюком В.С. йому стало відомо, що його автомобіль перебуває під арештом, накладеним Тиврівським ВДВС у Вінницькому районі Вінницького Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) (правонаступником якого є відповідач - Тиврівський відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)), постанова від 16.05.2022 у ВП №63926569 про стягнення аліментів, яке відкрито 15.12.2020 на підставі виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області 14.06.2010.

Тоді ж, 08.08.2023, інспектором Антонюком В.С. його автомобіль було затримано та доставлено для зберігання на спеціальний майданчик за адресою: вул.Ботанічна, 30/32, м.Вінниця, що стверджується актом огляду та затримання транспортного засобу від 08.08.2023.

Йому автомобіль потрібний для повсякденного користування, оскільки він хворіє, в тому числі на цукровий діабет, часто змушений відвідувати лікарню та отримувати інсулін, а добиратися до лікарні громадським транспортом для нього фізично важко.

Просить зняти арешт, накладений постановою державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фроловою Л.М. у виконавчому провадженні № 63926569, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області від 14.06.2010 у справі № 2-364/2010, на автомобіль марки «Renault», модель "Megane", ідентифікаційний номер засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_3 від 14.01.2022.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Позивач ОСОБА_1 вважав, що дружина у 2015 році відмовилася від аліментів. Не заперечує, що у нього існує заборгованість за аліментами, однак вважає, що сума заборгованості складає близько 180 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, пояснила, що автомобіль оголошено в розшук та накладено арешт на все майно боржника 16.05.2022 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа Вінницького районного суду від 14.06.2010 у справі №2-364/2010 про стягнення аліментів на утримання дітей з боржника ОСОБА_1 , у якого на даний час 421 000 грн заборгованості. Зняти самостійно арешт може, якщо буде погашено заборгованість або у разі відмови стягувачки.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Тиврівського відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Фроловою Л.М. від 16.05.2022 у виконавчому провадженні № 63926569, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області від 14.06.2010 у справі № 2-364/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , 2004 р.н., та дочки ОСОБА_6 , 2006 р.н., аліментів у розмірі по 1/4 частці на дитину з усіх видів його заробітку щомісячно, накладено арешт на все майно, що належить боржнику (а.с.12).

16.05.2022 в рамках вказаного виконавчого провадження оголошено в розшук майна боржника ОСОБА_1 (а.с.11), зокрема, автомобіль марки «Renault», модель "Megane", ідентифікаційний номер засобу НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору, який належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії № НОМЕР_3 від 14.01.2022.

Виконавче провадження, в рамках якого державним виконавцем накладено арешт на майно позивача незавершене, заборгованість у ньому станом на 21.12.2023 становить 421040.71 грн., що стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 41-44).

Суд вважає, що у зв`язку із наявністю у позивача значної заборгованості за аліментами на утримання неповнолітніх дітей (421040,71 грн), відсутністю підстав для зняття арешту, в тому числі, передбачених ст.59 Закону України "Про виконавче провадження", а тому підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про зняття арешту з його майна відсутні.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.1, 5, 13, 18, 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд

ухвалив:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 18 березня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.