Справа № 450/2934/23 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/811/3278/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді Мікуш Ю.Р.,

Cуддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

Секретар Cалата Я.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без учасників справи цивільну справу №450/2934/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Солдатенка Андрія Вікторовича на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

в с т а н о в и в:

14 червня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову покликається на те, що у неї з відповідачем під час перебування у шлюбі народилось двоє дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач не надає добровільно коштів на утримання дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Враховуючи наведене, просить стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви в суд та до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 червня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Солдатенко А.В. Вважає рішення суду незаконним та таким, яке ухвалене без встановлення всіх обставин справи. Стверджує, що ОСОБА_1 є мобілізованим, розмір його посадового окладу становить 2820 грн. Зазначає, що суд першої інстанції зобов"язаний був зупинити провадження у зв"язку з мобілізацією ОСОБА_1 . Також звертає увагу, що інша жінка була вагітна від ОСОБА_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дівчинку, тобто розмір аліментів на перших двох дітей було здійснено без врахування інших осіб, які перебувають на його утриманні.

Просить скасувати рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року в частині визначення розміру присуджених аліментів і стягувати з ОСОБА_1 1/4 частку усіх його доходів на утримання його дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

19 січня 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому вона просила в задоволенні апеляційної скарги відмовити. Звертає увагу, що відповідач не надавав їй кошти на утримання їх спільних дітей та не цікавиться їх здоров"ям.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоч про час, місце та день розгляду справи були повідомлені належним чином.

01 березня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Солдатенка А.В. надійшла заява в якій він просить розгляд справи здійснювати без його участі та участі відповідача ОСОБА_1 .. Також просить зменшити розмір аліментів у зв"язку з наявністю у ОСОБА_1 ще однієї дитини, яка потребує утримання з його сторони.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За змістом ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони 12 липня 2012 року зареєстрували шлюб.

Під час спільного проживання у шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 22 липня 2013 року виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 30 та дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 27 грудня 2017 року виконавчим комітетом Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 51.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд виходив з тих підстав, що аліменти у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, будуть достатніми для належного утримання двох його дітей.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві, покладається законом рівною мірою на обох батьків і такий обов`язок є безумовним. Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання.

Зокрема, при вирішенні такого спору визначальним є обов`язок батьків утримувати своїх дітей незалежно від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання. Тобто такий обов`язок превалює над можливістю платника таке утримання надавати. При цьому, в обов`язковому порядку судом враховуються всі обставини, які впливають на розмір аліментів.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 зазначала, що орієнтовний розмір доходу ОСОБА_1 становить 30000 грн.

В той же час, ОСОБА_1 та його адвокат Солдатенко А.В. не представили жодних доказів в підтвердження того, що розмір доходів ОСОБА_1 є більшим або меншим від заявлено позивачем суми, що він несе додаткові витрати, які позбавляють його можливості сплачувати аліменти на двох його дітей в розмірі заявленому в позові.

Покликання скаржника про фактичне перебування на його утриманні ще однієї новонародженої доньки, батьком якої він є, суд не приймає до уваги, оскільки на момент ухвалення оскаржуваного рішення третя дитина ще не була народжена. Крім цього, така є поза шлюбом, а тому зазначені обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення. Визнаючи себе батьком дитини, відповідач має обов`язок утримувати її на рівні, не меншому двох дітей, які народжені у першому шлюбі.

ОСОБА_1 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не представив жодних доказів в підтвердження розміру його доходів, для можливості суду визначити достатність аліментів в частці від його доходів меншої, ніж та, яка визначена судом першої інстанції.

Визначаючи аліменти в розмірі 1/3 частки від доходів відповідача ОСОБА_1 ,колегія суддів вважає, що така відповідає критеріям розумності, справедливості та такою, що забезпечить дітям частково їхні інтереси та потреби, зумовлені їхнім розвитком та станом здоров`я, буде для дітей стабільним та надійним утриманням зі сторони відповідача батька.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що судом правильно встановлено фактичні обставини справи, ухвалено справедливе рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1;375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Солдатенка Андрія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк