Справа № 474/77/24
Провадження № 2/474/99/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

18.09.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А.

розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановив:

24.01.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання коштів у позику № 2692843 від 15.12.2021р. у розмірі 30 706 грн. 31 коп.

Ухвалою суду від 29.02.2024р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 год. 00 хв. 18.04.2024р. Цією ж ухвалою від позивача витребувано докази:

1) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачкою кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачкою щодо договору № 2692843 про надання коштів у позику від 15.12.2021р., а саме: за період з 15.12.2021р. по 07.12.2023р. (дату складання позовної заяви, станом на яку позивачем визначена заборгованість);

2) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за основною сумою боргу та за відсотками згідно договору № 2692843 про надання коштів у позику від 15.12.2021р., а саме: за період з 15.12.2021р. по 07.12.2023р. (дату складання позовної заяви, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням:

- окремим рядком суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів;

- окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог.

3) докази підписання відповідачкою ОСОБА_1 договору № 2692843 про надання коштів у позику від 15.12.2021р. електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора.

Строк виконання ухвали від 29.02.2024р. встановлено невідкладно після отримання ухвали, але не пізніше 18.04.2024р.

Ухвалою також роз`яснено позивачу, що у разі неможливості виконати вимоги ухвали необхідно надати письмові пояснення з підтверджуючими це доказами, в тому числі шляхом направлення вказаної інформації на електрону адресу суду: е-mail: .

Також роз`яснено, що з метою ідентифікації учасника справи для проведення канцелярією суду реєстрації вхідної кореспонденції по справі, направленні до суду за допомогою електронної пошти заяви, клопотання, тощо мають бути підписані електроним цифровим підписом.

У вказаній ухвалі судом роз`яснено позивачу та його представнику ОСОБА_2 наслідки невиконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів, передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала та судова повістка направлялися позивачу та його представнику ОСОБА_2 в їх електронні кабінети в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, отримані адресатами, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 18.04.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, у позовній заяві, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Станом на 18.04.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р., в частині витребування доказів, позивачем виконані не були.

Судове засідання 18.04.2024р. було відкладено на 21.05.2024р. о 16 год. 30 хв.

22.04.2024р. ухвала суду від 29.02.2024р. в якій ставилося питання про витребування доказів, повторно, була направлена позивачу та його представнику ОСОБА_3 на вказану у позовній заяві адресу їх електронної пошти в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, та отримана адресатами, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 21.05.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, у позовній заяві, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Станом на 21.05.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р., в частині витребування доказів, позивачем виконані не були.

Судове засідання 21.05.2024р. було відкладено на 21.06.2024р. о 16 год. 30 хв.

24.05.2024р. ухвала суду від 29.02.2024р. в якій ставилося питання про витребування доказів, повторно, була направлена позивачу та його представнику ОСОБА_3 на вказану у позовній заяві адресу їх електронної пошти в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, та отримана адресатами, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 21.06.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, у позовній заяві, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Станом на 21.06.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р., в частині витребування доказів, позивачем виконані не були.

Судове засідання 21.06.2024р. було відкладено на 17.07.2024р. о 08 год. 30 хв.

25.06.2024р. ухвала суду від 29.02.2024р. в якій ставилося питання про витребування доказів, повторно, була направлена позивачу та його представнику ОСОБА_3 на вказану у позовній заяві адресу їх електронної пошти та шляхом направлення за зареєстрованою юридичною адресою рекомендованим поштовим відправленням зі штрих-кодом № 226 в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, та отримана адресатами, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, та трекінгом відстеження рекомендованого листа Укрпошти.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 17.07.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, у позовній заяві, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Станом на 17.07.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р., в частині витребування доказів, позивачем виконані не були.

Судове засідання 17.07.2024р. було відкладено на 18.09.2024р. о 08 год. 00 хв.

19.07.2024р. ухвала суду від 29.02.2024р. в якій ставилося питання про витребування доказів, повторно, була направлена позивачу та його представнику ОСОБА_3 в їх електронні кабінети, в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, отримані адресатами, що підтверджується довідками про доставку електронного документу.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 18.09.2024р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив. Водночас, у позовній заяві, просив розглядати справу без участі представника позивача.

Станом на 18.09.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р., в частині витребування доказів, позивачем виконані не були.

Відповідачка та її представник ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 18.04.2024р., 21.05.2024р., 21.06.2024р., 17.07.2024р. та 18.09.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення відповідачці поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також шляхом направлення судових повісток відповідачці та її представникові ОСОБА_4 в електронний кабінет останнього в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, які отримані адресатами, що підтверджується як і рекомендованими поштовими відправленнями, так і довідками про доставку електронного документу. Вони ж про причини неявки суд не повідомили.

Водночас 21.06.2024р. представник відповідачки ОСОБА_4 звернувся на адресу суду з заявою про залишення позову без розгляду на підставі п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, посилаючись на те, що ухвалою суду від 29.02.2024р. відкрито провадження по справі та нею ж витребувано докази від позивача. В вказаній ухвалі позивачу та його представникові роз`яснено наслідки невиконання вимог ухвали суду в частині витребування доказів, що передбачені п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Станом на 21.06.2024р. вимоги ухвали від 29.02.2024р. в частині витребування доказів позивачем не виконані, а додані до позовної заяви докази є недостатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи. Також в указаній заяві представник відповідачки просив розглядати справу у його відсутність та у відсутність відповідачки.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищевикладене суд приходить до такого висновку.

24.01.2024р. ТОВ РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання коштів у позику № 2692843 від 15.12.2021р. у розмірі 30 706 грн. 31 коп.

Як на підставу позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 30 706 грн. 31 коп., позивач посилався на те, що відповідачка, з метою отримання банківських послуг 15.12.2021р. уклала з ТОВ Лінеура Україна договір про надання коштів у позику № 2692843 шляхом обміну електронними повідомленнями, який був підписаний у порядку визначеному ст. 12 Закону України Про електронну комерцію, з визначенням суми кредиту - 10 000 грн. 00 коп., строку кредиту 360 днів, періодичністю платежів - кожні 30 днів, стандартною процентною ставкою - 1,99% в день та зниженою процентною ставкою - 1,99% в день. В ньому ж було визначено орієнтовну реальну річну процентну ставку на дату укладення договору: за стандартною ставкою - 29 653,85% річних та за зниженою ставкою - 29 653, 85% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту - за обома ставками - 81 640 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 3.1 договору про надання коштів нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди прологації/автопрологації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт.

Також, позивач на підтвердження позовних вимог, надав Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (додаток № 1 до договору про надання коштів у позику), Паспорт споживчого кредиту (стандартизована форма), лист про детальний опис дій вчинених сторонами для укладення договору, розрахунок заборгованості станом на 23.05.2023р. виконаний директором ТОВ Лінеура Україна, договір факторингу № 01-02-25/23, платіжну інструкцію про проведення розрахунків за договором факторингу № 9152, реєстр боржників № 1, Статут товариства.

Позивач жодним чином не виконав вимоги ухвал суду щодо витребування доказів та не повідомив про причини неможливості надання таких доказів, а тому суд вважає, що, в даному випадку, позивач не подав витребувані докази без поважних причин.

Суд повинен належним чином дослідити поданий стороною доказ (в цьому випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Такі правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 11.11.2020р. у справі № 205/4176/18, від 21.11.2020р. у справі № 190/1419/19, від 16.09.2020р. у справі № 200/5647/18.

Розрахунок заборгованості станом на 23.05.2023р. наданий позивачем, в сукупності з наявними у справі доказами перелік яких наведений вище, не дають змогу встановити факт видачі коштів відповідачці, та дійсний розмір заборгованості відповідачки перед позивачем, а тому суд позбавлений можливості перевірити наявність та розмір заборгованості із зазначенням її складових.

Вищевказане перешкоджає повному, всебічному та об`єктивному розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтями 79 та 80 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З огляду на вищевикладене слід також зазначити, що у справі Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У справі Пономарьов проти України Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, оскільки позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, які необхідні для вирішення спору, а саме встановлення наявності або відсутності обставин справи, які входять до предмета доказування, а тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-84, 257, 259-263 ЦПК України, суд, -

постановив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складений та підписаний 23 вересня 2024 року.

Суддя Ф.Г. Сокол