ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3433/23 Головуючий суддя І інстанції Демченко С. В.
Провадження № 22-ц/818/85/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із трудових правовідносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року, по справі №953/3433/23, за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року адвокат Васильєв Є. О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1127464 від 28 квітня 2023 року, звернувся до суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України, в якій просить скасувати наказ Міністерства юстиції України № 429/к від 11 квітня 2023 року про застосування до директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. пров. М. С. Бокаріуса» ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Міністерством юстиції України, які виникли на підставі укладеного між сторонами 14 квітня 2021 року контракту № 1 з терміном дії з 20 квітня 2021 року по 19 квітня 2025 року. Відповідно до умов зазначеного контракту директор Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України ОСОБА_1 здійснює керівництво Національним науковим центром, організовує його наукову, експерту, фінансову, господарську та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, статутом установи, колективним договором та цим контрактом та несе відповідальність за результати роботи установи, а також за виконання покладених на нього обов`язків.

Зазначив, що на підставі наказу Міністерства юстиції України № 429/к від 11 квітня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни за неналежне виконання посадових обов`язків.

Зокрема, оскаржуваний позивачем наказ мотивований тим, що нібито директор Національного наукового центру ОСОБА_1 при виданні наказу Національного наукового центру № 174/07-02 від 29 березня 2023 року при притягненні до дисциплінарної відповідальності працівників Національного наукового центру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 порушив вимоги частини ч. 1 ст. 149 КЗпП України.

Позивач не погоджується з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та вважає, що неповне з`ясування відповідачем усіх обставин під час його притягнення до дисциплінарної відповідальності, призвело до передчасного висновку про наявність в його діях складу дисциплінарного проступку.

Так, на переконання сторони позивача, у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку при виданні наказу ННЦ ІСЕ від 29 березня 2023 року №174/07-02 про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 .

Зокрема, надані 29 березня 2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 письмові пояснення, достеменно підтверджують дотримання позивачем вимог ч. 1 ст. 149 КЗпП України при накладенні дисциплінарних стягнень наказом від 29 березня 2023 року №174/07-02.

Представник позивача посилається на те, що перевірка з питань дотримання вимог чинного законодавства відповідно до положень п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 02.07.2014 №228, яким передбачено, що Мін`юст проводить відповідно до законодавства перевірки діяльності територіальних органів Мін`юсту, зокрема з питань виконання кримінальних покарань, підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління Мін`юсту, зокрема утворених для виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби, під час притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідачем не призначалась.

Окрім того, в дорученні Міністерства юстиції України від 06 квітня 2023 року запитувалася інформація «щодо дотримання порядку накладення дисциплінарних стягнень та підстав видання ННЦ ІСЕ наказу від 29 березня 2022 року № 174/07-02 без належної конкретизації змісту такої інформації щодо дотримання порядку накладення дисциплінарних стягнень.

Крім того, доручення Міністерства юстиції України від 10 квітня 2023 року про надання особистих пояснень директором ОСОБА_1 не містило викладення суті порушення, яке ставилося йому в провину, оскільки запитувалася інформація лише про можливі порушення вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України при виданні наказу ННЦ ІСЕ наказу від 29 березня 2022 року № 174/07-02.

Зазначив, що відсутність конкретних фактів порушень трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків під час відібрання пояснень у позивача йде в розріз з вимогами ч. 1 ст. 149 КЗпП України, оскільки роботодавець зобов`язаний запитати пояснення щодо конкретних вже встановлених порушень.

При цьому, як вбачається зі змісту оскаржуваного наказу № 429/к від 10 квітня 2023 року, однією з підстав його видання зазначена доповідна записка Управління персоналу № 859-14.5-23 від 11 квітня 2023 року, проте 10 квітня 2023 року на час відібрання у позивача пояснень щодо можливих порушень вимог ст.ст. 147-149 КЗпП України при виданні наказу ННЦ ІСЕ наказу від 29 березня 2022 року № 174/07-02 такої підстави для застосування до позивача дисциплінарної відповідальності як вищезазначена доповідна записка ще не існувало, зміст позовної записки позивачу станом на день звернення з вказаною повною заявою, не відомий.

З урахування викладених вище обставин, просив суд скасувати наказ Міністерства юстиції України № 429/к від 11 квітня 2023 року про застосування до директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. пров. М. С. Бокаріуса» ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано наказ Міністра юстиції України №429/к від 11 квітня 2023 року про застосування дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 , директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України у виді догані за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків.

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання до суду позовної заяви у розмірі 1073 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі представник Міністерства юстиції України Васіна І.О. посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, крім того висновки, що викладені в оскаржуваному рішенні суду не відповідають дійсним обставинам справи. Відтак, вважає, що під час розгляду Київським районним судом міста Харкова справи № 953/3433/23 не доведено обставини, що мають значення для справи, водночас суд першої інстанції визнав їх встановленими.

Скарга мотивована тим, щосуд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що для встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку повинна передувати процедура призначення та проведення перевірки, оскільки Положення про Міністерство юстиції України не містить вказівки на повноваження Міністра юстиції України встановлювати факти дисциплінарних проступків шляхом надання доручень без призначення та проведення перевірки. Вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на різну правову природу понять «повноваження» та «механізм реалізації повноважень», який для Міністра юстиції України як роботодавця стосовно накладення дисциплінарного стягнення на керівника Національного наукового центру встановлено виключно Кодексом законів про працю України.Порядок (процедуру) застосування до працівників дисциплінарних стягнень встановлена безпосередньо ст. 149 КЗпП України, яка відповідачем була дотримана, а діюче законодавство у таких випадках не передбачає вимогу щодо «призначення перевірки» як додаткової чи особливої процедури.

Відповідно до контракту № 1 з директором Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 14.04.2021:

- директор Інституту зобов`язаний, зокрема, забезпечувати додержання прав працівників, гарантованих законодавством (пункт 6);

- уповноважений орган управління має право вимагати від директора Національного наукового центру достроковий звіт, пояснення щодо його дій або бездіяльності, якщо останній допустив невиконання чи неналежне виконання своїх обов`язків, іншої інформації щодо організаційної, фінансової та господарської діяльності Національного наукового центру (пункт 5);

- директор зобов`язаний звітувати перед Уповноваженим органом управління у встановлені ним строки про результати діяльності Національного наукового центру, виконувати інші обов`язки, передбачені цим контактом, статутом Національного наукового центру, колективним договором та законодавством (пункт 6).

Зазначене підтверджує про наявність повноважень у Міністра юстиції України надавати доручення керівникам установ, що належать до сфери управління Міністерства та наявність відповідного обов`язку у керівника установи забезпечувати додержання прав працівників згідно трудового законодавства та звітувати перед органом управління.

Суд помилково вважав, що спірний наказ про накладення на Позивача дисциплінарного стягнення не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків допущених Позивачем, у тому числі коли вони мали місце, достатніх даних про конкретні винні дії Позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани.Встановлення факту дисциплінарного проступку ОСОБА_1 відбулося за результатами надання Міністром юстиції України відповідних доручень Національному науковому центру, опрацювання наданих Національним науковим центром інформації та копій документів, пояснень ОСОБА_1 , що в подальшому стало підставою для видання Міністром юстиції України наказу Міністерства юстиції України від 11.04.2023 № 429/к. Відповідач зауважив, що наказ Міністерства юстиції України від 11.04.2023 № 429/к містить всю інформацію про додержання Міністерством юстиції України вимог статей 147-149 КЗпПУ:

Зауважує, що у відповідь на доручення Міністра юстиції України № 143/1-48-23 від 06.04.2023 листом Інституту № 1366/01/695-23-17/23 від 07.04.2023 Міністерству юстиції України надано інформацію та копії документів, однак:

- наданою у листі інформацією дотримання вимог частини першої статті 149 КЗпП України не підтверджено;

- копії документів щодо пропозиції (доручення тощо) роботодавця відповідно до частини першої статті 149 КЗпПУ надати пояснення завідувачу відділу кадрів ОСОБА_3 , провідному юрисконсульту ОСОБА_2 не надано, інформація про такі пропозиції (доручення) роботодавця у тексті листа відсутня;

- копії пояснень завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , надані перед накладенням дисциплінарного стягнення, відсутні, інформація про їх наявність у тексті листа відсутня.

Таким чином, оскільки згідно зі статтею 149 КЗпП України до порядку застосування дисциплінарних стягнень входить отримання від порушника пояснень, вони відповідно мали бути надані Міністру юстиції разом з іншими документами.

Разом з цим, копії доручень (листів, запитів тощо) директора Національного наукового центру як роботодавця надати пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом питання про їх дисциплінарну відповідальність, а також копії пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які достовірно свідчили б про дотримання вимог частини першої статті 149 КЗпПУ, Міністерству юстиції України на виконання доручення Міністра юстиції до позову позивачем додано ксерокопії пояснень завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , що датовані 29.03.2023 року.

В свою чергу до позовної заяви директором Національного наукового центру Клюєвим О.М. додано ксерокопії пояснень завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , що датовані 29.03.2023. З огляду на виникнення у Міністерства юстиції України сумнів щодо існування пояснень датованих 29.03.2023 станом на час прийняття наказу Інституту від 29.03.2023 № 174/07-02 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , Відповідачем заявлялось клопотання про призначення у справі експертизи, однак ухвалою суду першої інстанції в його задоволенні було відмовлено. Крім того, в описовій частині оскаржуваного рішення вказано, що «…Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , повідомив, що працює на посаді юрисконсульта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Зазначив, що він надавав пояснення 09 березня 2023 року на ім`я директора ОСОБА_1 з приводу перевірки стосовно звільнення та поновлення на роботі працівниці Киви. 29 березня 2023 року йому було запропоновано ще раз надати пояснення щодо притягнення його до відповідальності, у яких він вказав, що більше нічого він пояснити не може. Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що пояснення він писав особисто.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , повідомив, що працює на посаді завідувача відділу кадрів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Зазначив, що він надавав пояснення 09 березня 2023 року з приводу звільнення Киви та після висновку комісії директор ОСОБА_1 запропонував йому ще раз надати пояснення У своїх поясненнях від 29 березня 2023 він написав, що додати до попередніх пояснень нічого не може. Після ознайомлення з висновком комісії 29 березня 2023 року він погодився з висновками і надав пояснення. Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що пояснення він писав особисто 29 березня 2023 року.»

Водночас, вказане свідчить, що пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 надавалися з приводу перевірки стосовно звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_4 , а не у зв`язку з розглядом питання про їх дисциплінарну відповідальність.

Зазначені обставини прямо вказують на недотримання директором Інституту ОСОБА_1 вимог КЗпП України, зокрема норми статті 149, оскільки Міністерству юстиції України не надано на вимогу зазначену у дорученні від 06.04.2023 № 143/1/48-23 пояснення осіб, що притягувались до дисциплінарної відповідальності, а надані разом з позовом пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 за своїм змістом жодним чином не стосуються накладення на них дисциплінарного стягнення, скільки описують зовсім інші події.

Таким чином, апелянт вважає, що вказані пояснення не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог частини першої статті 149 КЗпПУ при виданні наказу Національного наукового центру від 29.03.2023 № 174/07-02. При цьому судом не зазначено мотивів, відповідно до яких він не погоджується з вищевказаними доводами Відповідача, які були висловлені в суді першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, представник відповідача також зазначила, що оскаржуваний позивачем наказ Міністерства юстиції України прийнятий в межах та у спосіб встановлений чинним законодавством та відповідає вимогам КЗпПУ оскільки:

- повністю дотримано порядок та процедуру застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ;

- наказ Міністерства юстиції України від 11.04.2023 № 429/к містить всю інформацію про додержання Міністерством юстиції України вимог статей 147-149 КЗпПУ;

- пояснення ОСОБА_1 не спростовують факту порушення ним вимог частини першої статті 149 КЗпПУ при виданні наказу Національного наукового центру від 29.03.2023 № 174/07-02;

- при обранні ОСОБА_1 виду дисциплінарного стягнення Міністерством юстиції враховано його попередню роботу.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Є. Васильєв у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України Васіної І.О. на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 у справі №953/3433/23 позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення - залишити без задоволення. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27.06.2023 у справі №953/3433/23 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення - залишити без змін.

Позивач не погоджується з доводами представника відповідача, що викладені у апеляційній скарзі, з наступних підстав.

На переконання позивача, суд першої інстанції в оскаржуваному відповідачем рішенні слушно послався на висновок щодо застосування норм права, втілений у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким неможна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. Наведена правова позиція також свідчить про те, що для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника. На переконання позивача, оскаржуваний позивачем наказ Міністерства юстиції України від № 429/к таким вимогам не відповідає, конкретної інформації про нібито допущене позивачем порушення ч.1 ст. 149 КЗпП України оскаржуваний наказ не містить.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, Міністр юстиції України Малюська Д.Л. у дорученні №143/1/48-23 від 06.04.2023 на ім`я Директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Олександра Клюєва в якості підстави для надання доручення посилався на частину другу статті 259 Кодексу законів про працю України та пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України. Наведені посилання свідчать про те, що відповідач фактично намагався здійснити контроль за додержанням законодавства про працю позивачем, однак відповідачем при цьому не дотримані вимоги п.п. 32-2 п. 4, п. 10 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 липня 2014 року № 228 та п. 5.7 Статуту Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. При цьому жодного закону чи підзаконного нормативно-правового акту, який би наділяв Міністра юстиції України повноваженнями надавати доручення керівникам науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції або встановлювати факти дисциплінарних проступків шляхом видання таких доручень представник відповідача у доводах скарги не наводить.

Звертає увагу суду на факт затвердження Міністерством юстиції України Порядку проведення перевірок діяльності науково- дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України наказом від 11.11.2019 №3475/5 із змінами, внесеними наказами Мін`юсту від 10.06.2022 № 23465 та від 28.04.2023 № 1517/5. Наявність такого Порядку на думку представника позивача вочевидь не узгоджується з доводами представника відповідача у скарзі про відсутність у міністерства повноважень визначати процедуру виявлення дисциплінарних правопорушень, встановлення фактів дисциплінарних проступків (абз.12 стор.4 апеляційної скарги). Копії згаданого вище Порядку проведення перевірок діяльності науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та наказу про його затвердження були додані до відзиву на апеляційну скаргу.

Про порушення відповідачем вимог ч.1 ст. 149 КЗпП України щодо обов`язку роботодавця зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення свідчить той факт, що з долученого до матеріалів справи доручення Міністра юстиції України вих. № 149/1/48-23 від 10 квітня 2023 року вбачається, що воно не містить інформації про конкретний дисциплінарний проступок, який ставиться у провину Директору Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Клюєву О.М, а також інформації про те, коли був встановлений факт дисциплінарного проступку позивача та яке конкретне порушення, під час винесення наказу від 29 березня 2023 року він допустив. Водночас, з наявної в матеріалах справи відповіді державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової О. В. від 05 травня 2023 року № 56170/66421- 33-23/14.5 на адвокатський запит адвоката Васильєва Є.О. від 28 квітня 2023 року №2023/4/9 слідує, що встановлення факту дисциплінарного проступку директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Клюєва О.М. здійснено Міністром юстиції України шляхом видання наказу Міністерства юстиції України від 11 квітня 2023 року № 429/к. Наведене свідчить, що Міністр юстиції України Малюська Д.Л. об`єктивно не міг відібрати у позивача письмові пояснення щодо порушення трудової дисципліни, оскільки станом на 10.04.2023 жодного порушення встановлено не було.

Також заперечує проти наведених у скарзі аргументів представника відповідача про те, що наказ Національного наукового центру ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині, ні у підставах не містить посилання на наявність пояснень працівників або акт про відмову у наданні пояснень (частина перша статті 149 КЗпП України). Водночас, ст. 149 КЗпП України не покладала на позивача обов`язку зазначати у наказі про дисциплінарне стягнення про зміст пояснень, наданих працівником, що притягається до дисциплінарної відповідальності, або про відмову від надання таких пояснень. Як відомо, в силу ч.1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відхиляє доводи скарги відповідача про те, що відсутність у листі Інституту № 1366/01/695-23-17/23 від 07.04.2023, який був наданий на відповідь на доручення Міністра юстиції України № 143/1-48-23 від 06.04.2023, інформації та копії документів щодо пропозиції (доручення тощо) роботодавця відповідно до частини першої статті 149 КЗпП України надання інформації щодо відібрання пояснень у завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 перед накладанням на них дисциплінарного стягнення позивачем, та ненадання до МЮ України таких пояснень позивачем у відповідь на вказане доручення, - начебто свідчить про порушення позивачем вказаної статті Кодексу. Наведені доводи апелянта на думку представника позивача є за своїм змістом намаганням відповідача перекласти на позивача тягар доведення своєї невинуватості, що не узгоджується з актуальною правовою позицією Верховного Суду, що була висловлена у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17. Згадане доручення МЮ України № 143/1-48-23 від 06.04.2023 не містить жодної вказівки на необхідність перевірки факту дотримання вимог саме ч. 1 ст. 149 КЗпП України, у ньому було зазначено лише про можливе недотримання вимог законодавства про працю.

У тексті доручення Міністра юстиції України № 143/1-48-23 від 06.04.2023 було доручено надати пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , наданих у ході роботи комісії Національного наукового центру та/або перед накладенням дисциплінарного стягнення, що для позивача допускало альтернативні способи виконання цього доручення.

Крім того, звертає увагу суду, що згадане доручення Міністра юстиції України № 143/1-48-23 від 06.04.2023 на ім`я позивача надійшло до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» 06.04.2023, коли позивач перебував у будівлі Міністерства юстиції України у місті Києві, відтак відповідь на доручення Міністерства юстиції України 07.04.2023 була надана іншою особою - першим заступником директора Угровецьким О.П., тому позивач не має відповідати за його дії.

Відкинув як помилкові наведені у скарзі представника відповідача умовиводи про те, що пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 29.03.2023 надавалися з приводу перевірки стосовно звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_4 , а не у зв`язку з розглядом питання про їх дисциплінарну відповідальність.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції своє рішення мотивував наступним.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.

У постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким неможна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Оскаржуваний наказ мотивований тим, що з копій доручень (листів, запитів тощо) директора ННЦ ІСЕ як роботодавця надати пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом питання про їх дисциплінарну відповідальність, а також копій пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які достовірно свідчили б про дотримання вимог ч.1 ст.149 КЗпПУ, Міністерству юстиції України на виконання доручення надані не були.

З огляду на вказане обґрунтування, суд встановив, що спірний наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення не містить чіткого формулювання суті і обставин проступків допущених позивачем, у тому числі коли вони мали місце, достатніх даних про конкретній винні дії позивача щодо порушення посадових обов`язків, які б могли бути підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності і оголошення догани. За відсутності деталізації обставин, які позивачу ставляться у провину, суд позбавлений можливості оцінити наявність порушень посадових обов`язків, які є складовими трудової функції працівника, перевірити дотримання роботодавцем вимог накладення дисциплінарного стягнення, визначених статтею 149 КЗпП України.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що факт недотримання позивачем порядку застосування дисциплінарних стягнень до працівників ННЦ ІСЕ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наказом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України від 29 березня 2022 року № 174/07-02 спростовується встановленими судом фактичними обставинами справи.

Для встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку повинна передувати процедура призначення та проведення перевірки, оскільки Положення про Міністерство юстиції України не містить вказівки на повноваження Міністра юстиції України встановлювати факти дисциплінарних проступків шляхом надання доручень без призначення та проведення перевірки.

Суд зазначає, що підпункт 32-2 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України узгоджується з положеннями ч.2 ст. 259 КЗпП України, за якою центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні.

Отже надані сторонами та досліджені в ході судового розгляду справи докази свідчать про відсутність проведення відповідачем встановленої законом процедури щодо встановлення факту порушення позивачем вимог КЗпП України та відсутність у діях позивача порушень ч. 1 ст. 149 КЗпП України, що було підставою для застосування до позивача на підставі наказу Міністерства юстиції України № 429/к від 11 квітня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» дисциплінарного стягнення у виді догани.

Беручи до уваги висновки Верховного Суду щодо застосування норм ст.ст 147-149 КЗпП України, а також з урахуванням положень ст. 19 Конституції України, суд зазначає про те, що відповідач безпідставно переклав на позивача тягар доведення відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позовну заяву задовольнив у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 140 КЗпП України визначено, що трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці методами переконання, виховання, а також заохочення за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один захід стягнення догана або звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинений проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.

Згідно статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

У постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 461/8132/17 також сформульовано висновок щодо застосування норм права, з якого вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким неможна працівника притягнути до дисциплінарної відповідальності, доки не доведена роботодавцем його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість.

Для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За змітом вказаним нормам матеріального права у наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акта чи акта локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Тому колегія суддів погоджується з тим, що при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, суду слід було оцінювати дотримання загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є директором Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (далі ННЦ ІСЕ) та перебуває у трудових відносинах з Міністерством юстиції України на підставі укладеного між сторонами контракту №1 від 14 квітня 2021 року, який укладений строком на чотири роки з 20 квітня 2021 року по 19 квітня 2025 року(далі - Контракт).

Відповідно до положень п. 3 Контракту директор здійснює керівництво ННЦ ІСЕ, забезпечує виконання завдань, передбачених законодавством, статутом Національного наукового центру, колективним договором та цим Контрактом, і несе відповідальність за результати роботи Національного наукового центру, а також за виконання покладених на нього обов`язків.

За змістом п. 4 Контракту директор має право у межах повноважень видавати накази, давати доручення, обов`язкові до виконання усіма працівниками Національного наукового центру, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства.

У п. 6 Контракті зазначено, що директор зобов`язаний здійснювати належну організацію роботи та керівництво діяльністю Національного наукового центру, виконувати інші обов`язки, передбачені цим Контрактом, статутом Національного наукового центру, колективним договором та законодавством (пункт 6 Контракту).

Згідно зі Статутом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 08 грудня 2022 року № 5505/5, Національний науковий центр «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України є спеціалізованою науково-дослідною установою судових експертиз та перебуває у сфері управління Міністерства юстиції України

Відповідно до п.п. 2 пункту 4.2 Статуту Національний науковий центр зобов`язаний забезпечувати дотримання законодавства про працю. Контроль за діяльністю Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України, згідно п.5.7 Статуту ННЦ здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення перевірок Національного наукового центру в порядку, визначеному законодавством.

Згідно з пп. 2 п.5.3 Статуту Директор Національного наукового центру відповідає за результати діяльності Національного наукового центру та звітує перед Міністерством юстиції України відповідно до умов контракту; виконує інші доручення та накази Міністерства юстиції України; звітує перед Міністерством освіти і науки України відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 5.4 Статуту директор Національного наукового центру несе персональну відповідальність перед Мін`юстом за виконання покладених на Національний науковий центр завдань та виконання ним своїх обов`язків, передбачених Контрактом та цим Статутом.

На підставі наказу директора ННЦ ІСЕвід 06 березня 2023 року № 135/07-02 прийнято рішення про проведення перевірки щодо з`ясування правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 і виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі та визначено провести перевірку у складі комісії, головою якої визначено першого заступника директора Національного наукового центру Угровецького О. П.

З долученого до матеріалів справи наказу «Про проведення перевірки щодо з`ясування правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині її поновлення на роботі» №135/07-02 від 06 березня 2022 року вбачається, що в ньому зазначена дата видання наказу 06 березня 2022 року.

Зі змісту наказу слідує, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 жовтня 2022 року та постановою Апеляційного суду м. Полтави від 07 лютого 2023 року скасовано дисциплінарні накази директора ННЦ та поновлено на роботі ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що мала місце технічна помилка в даті видання наказу №135/07-02, який стосується звільнення ОСОБА_4 , правильна дата реєстрації наказу 06 березня 2023 року.

З наявних у справі доказів дійсно вбачається, що в ході роботи комісії 09 березня 2023 року від працівників Національного наукового центру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були відібрані письмові пояснення на ім`я директора ННЦ ІСЕ ОСОБА_1 .

За результатами роботи комісії, створеної на підставі наказу ННЦ ІСЕ від 06 березня 2023 року № 135/07-02, складений висновок, яким встановлено неналежне виконання посадових обов`язків завідувачем відділу кадрів ОСОБА_3 та провідним юрисконсультом ОСОБА_2 , незабезпечення ними якісного, своєчасного вивчення причин та умов, що сприяли притягненню ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, ненаправлення матеріалів на ЦЕКК Міністерства юстиції України.

Відповідно до висновку комісії ННЦ ІСЕ щодо з`ясування правильності підготовки стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі від 29 березня 2023 року у роботі провідного юрисконсульта ОСОБА_2 встановлені порушення трудової дисципліни, які виразились у неналежному виконанні посадових обов`язків, що визначені його посадовою інструкцією.

Зі змісту висновку комісії ННЦ ІСЕ щодо з`ясування правильності підготовки стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі від 29 березня 2023 року вбачається, що завідувач відділу кадрів ОСОБА_3 припустився порушень трудової дисципліни, які виразились у неналежному виконанні посадових обов`язків, що визначені його посадовою інструкцією від 07 липня 2021 року.

Висновком комісії від 29 березня 2023 року запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності завідувача відділу Кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 у виді оголошення догани кожному.

З долучених до справи матеріалів вбачається, що 29 березня 2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з висновками комісії ознайомлені 29 березня 2023 року.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_2 повідомив, що він працює на посаді юрисконсульта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Зазначив, що він надавав пояснення 09 березня 2023 року на ім`я директора ОСОБА_1 з приводу перевірки стосовно звільнення та поновлення на роботі працівниці Киви. 29 березня 2023 року йому було запропоновано ще раз надати пояснення щодо притягнення його до відповідальності, у яких він вказав, що більше нічого він пояснити не може. Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що пояснення він писав особисто.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_3 , повідомив, що працює на посаді завідувача відділу кадрів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. Зазначив, що він надавав пояснення 09 березня 2023 року з приводу звільнення Киви та після висновку комісії директор ОСОБА_1 запропонував йому ще раз надати пояснення У своїх поясненнях від 29 березня 2023 він написав, що додати до попередніх пояснень нічого не може. Після ознайомлення з висновком комісії 29 березня 2023 року він погодився з висновками і надав пояснення. Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що пояснення він писав особисто 29 березня 2023 року.

26 червня 2023 року на виконання ухвали суду від 23 червня 2023 року на адресу суду з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України надійшли оригінали письмових пояснень від 09.03.32023 та від 29.03.2023 на ім`я директора ННЦ ІСЕ за підписом завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , які були досліджені у судовому засіданні.

З пояснень ОСОБА_2 від 09 березня 2023 року та ОСОБА_3 від 09 березня 2023 року вбачається, що вони надані на ім`я директора ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_1 з приводу питань, що були предметом перевірки комісії від 06 березня 2023 року щодо звільнення та поновлення на роботі ОСОБА_4 .

З пояснень ОСОБА_2 від 29 березня 2023 року та ОСОБА_3 від 29 березня 2023 року слідує, що вони надані на ім`я директора ННЦ «Інститут судових експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_1 про те, що з висновком вони згодні та додаткові пояснення у них відсутні.

З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що на підставі наказу директора ННЦ ІСЕ від 29 березня 2023 року №174/07-02 до завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 застосовані дисциплінарні стягнення у виді оголошення догани кожному. На зворотній стороні наказу від 29 березня 2023 року №174/07-02 містяться внутрішні візи щодо погодження проекту наказу, а також рукописні записи про ознайомлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зі змістом наказу про застосування дисциплінарного стягнення 29 березня 2023 року.

З долученого до матеріалів справи наказу ННЦ ІСЕ від 29 березня 2022 року № 174/07-02 слідує, що на підставі висновку комісії від 29 березня 2023 року за неналежне виконання посадових обов`язків, незабезпечення якісного, своєчасного вивчення причин та умов, що сприяли притягненню ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності, та ненаправлення матеріалів на ЦЕКК Міністерства юстиції України оголошено догану завідувачу відділу кадрів Національного наукового центру Мухіну Ю. А. та провідному юрисконсульту Національного наукового центру Колобнєву Р. С.

Зі змісту дорученням Міністра юстиції України Малюськи Д. Л. №143/1/48-23 від 06 квітня 2023 року, адресованого на ім`я директора ННЦ ІСЕ Клюєва О.М. слідує, що у зв`язку з виявленням під час опрацювання матеріалів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса», наданих листом від 29 березня 2023 року № 1186/01/583-23-4/23, інформації про можливе недотримання вимог законодавства про працю та відповідно до ч. 2 ст. 259 Кодексу законів про працю України, п. 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року № 228, доручено надати Міністерству юстиції України розгорнуту інформацію щодо дотримання порядку накладення дисциплінарних стягнень та підстав видання Національним науковим центром наказу від 29 березня 2023 року № 174/07-02 про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 .

З доручення від 06 квітня 2023 року слідує, що доручено директору ННЦ ІСЕ Клюєву О.М. надати Міністерству юстиції України копії документів: рішення (наказу) про утворення комісії Національного наукового центру, якою складений висновок від 29 березня 2023 року щодо з`ясування правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі (далі - комісія Національного наукового центру); рішення (наказу) про затвердження складу комісії Національного наукового центру; положення про комісію Національного наукового центру (порядку роботи, регламенту тощо); рішення (наказу) про проведення Національним науковим центром перевірки правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі; плану роботи та/або плану перевірки комісією Національного наукового центру правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі; виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі; висновку комісії Національного науковою центру від 29.03.2023 щодо з`ясування правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі; інструкції з діловодства Національного наукового центру (витяг у частині порядку підготовки, візування проектів та подання на підпис керівництва, наказів з кадрових питань, положення про відділ кадрів Національного наукового центру, посадових інструкцій начальника відділу кадрів, провідного юрисконсульта Національного наукового центру з відмітками про ознайомлення, пропозиції (доручення тощо) надати пояснення завідувачу відділу кадрів ОСОБА_3 , провідному юрисконсульту ОСОБА_2 , пояснень завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , наданих у ході роботи комісії Національного наукового центру та/або перед накладенням дисциплінарного стягнення.

Термін виконання доручення Міністра юстиції України Малюськи Д. Л. №143/1/48-23 від 06 квітня 2023 року було визначено до 07 квітня 2023 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив, що на момент надходження доручення Міністра юстиції України він був відсутній на своєму робочому місці у приміщенні ННЦ ІСЕ , оскільки перебував у місті Києві у відрядженні до Міністерства юстиції України у період з 05 по 07 квітня 2023 року включно, тому інформацію на виконання доручення від 06 квітня 2023 року та копії запитуваних документів були направлені листом ННЦ ІСЕ №1366/01/695-23-17/23 від 07 квітня 2023 року за підписом в.о. директора ННЦ ІСЕ першого заступника директора Угровецького О. П. Відповідач цих пояснень позивача не спростував, вони узгоджуються з тим фактом, що згідно долученого до матеріалів справи листа ННЦ ІСЕ №1366/01/695-23-17/23 від 07 квітня 2023 року, адресованого на ім`я Міністра юстиції України, який відображає зміст висновку комісії ННЦ від 29 березня 2023 року, створеної на підставі наказу ННЦ ІСЕ від 06 березня 2023 року № 135/07-02, - він був підписаний не позивачем, а його першим заступником ОСОБА_5 . Наведені з цього приводу у відзиві на апеляційну скаргу заперечення знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, на адресу Міністерства юстиції України разом з листом ННЦ від 07 квітня 2023 року також були надані завірені копії документів: копія наказу директора ННЦ ІСЕ від 06 березня 2023 року про проведення перевірки щодо з`ясування обставин правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі із затвердженим складом комісії, копія наказу директора від ННЦ ІСЕ 13 березня 2023 року про призупинення проведення перевірки щодо з`ясування обставин правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі, копія рапорту ОСОБА_6 від 13 березня 2023 року, копія наказу директора ННЦ ІСЕ від 20 березня 2023 року про поновлення проведення перевірки щодо з`ясування обставин правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі, копія рапорту ОСОБА_6 від 20 березня 2023 року, копія листа непрацездатності ОСОБА_2 від 17 березня 2023 року, копія положення про порядок організації та проведення службових перевірок, план заходів роботи комісії Національного наукового центру з проведення перевірки щодо з`ясування обставин правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі, висновок комісії Національного наукового центру з проведення перевірки щодо з`ясування обставин правильності підготовки матеріалів стосовно звільнення ОСОБА_4 та виконання рішення суду в частині поновлення її на роботі, витяг з інструкції з діловодства в науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 05 березня 2021 року № 870/5, копія положення про відділ кадрів Національного наукового центру, копія доповідної записки ОСОБА_6 щодо пропозиції надати пояснення завідувачу відділу кадрів ОСОБА_3 та провідному юрисконсульту ОСОБА_2 та їх отримання, копії посадових інструкцій начальника відділу кадрів та провідного юрисконсульта Національного наукового центру із відмітками про ознайомлення, копії пояснень завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив, що листом ННЦ ІСЕ №1366/01/695-23-17/23 від 07 квітня 2023 року Міністерству юстиції України були надані лише письмові пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , надані в ході роботи комісії 09 березня 2023 року. Письмові пояснення завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 та провідного юрисконсульта ОСОБА_2 від 29 березня 2023 року, надані ними безпосередньо перед застосуванням до них дисциплінарного стягнення, на адресу Міністерства юстиції України першим заступником директора ННЦ ІСЕ Угровецьким О. М. не надавались, оскільки, на його думку, ці пояснення не містили змістовної інформації щодо встановлених порушень, а лише посилались на раніше надані в ході роботи комісії пояснення. Зауважив на тому, що Міністром юстиції України у дорученні від 06 квітня 2023 року була надана альтернатива щодо шляхів виконання доручення в частині надання копій пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зокрема: у ході роботи комісії Національного наукового центру та/або перед накладенням дисциплінарного стягнення. Наголосив на тому, що він особисто вказане доручення не виконував, оскільки перебував у відрядженні.

Судом першої інстанції також було встановлено, що за результатами опрацювання матеріалів, наданих листом ННЦ ІСЕ від 07 квітня 2023 року, з урахуванням положень ч. 1 ст. 149 Кодексу законів про працю України, Міністр юстиції України своїм дорученням вих. № 149/1/48-23 від 10 квітня 2023 року доручив директору ННЦ ІСЕ Клюєву О.В. надати особисті письмові пояснення на ім`я Міністра юстиції України щодо можливих порушень вимог статей 147-149 Кодексу законів про працю України при виданні наказу ННЦ ІСЕ від 29 березня 2022 року № 174/07-02. Термін виконання доручення Міністра юстиції України встановлений до 17 години 00 хвилин 10 квітня 2023 року. Крім того, позивачу було доручено надати належним чином засвідчену копію наказу ННЦ ІСЕ від 29 березня 2022 № 174/07-02.

З долученого до матеріалів справи доручення Міністра юстиції України вих. № 149/1/48-23 від 10 квітня 2023 року вбачається, що воно не містить інформації про конкретний дисциплінарний проступок, який ставиться у провину Директору Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_7 , а також інформації про те, коли був встановлений факт дисциплінарного проступку позивача та яке конкретне порушення, під час винесення наказу від 29 березня 2023 року він допустив.

На виконання доручення Міністра юстиції України вих. № 149/1/48-23 від 10 квітня 2023 року листом ННЦ ІСЕ №1378/01/713-23-1/23 від 10 квітня 2023 року Міністру юстиції України позивач надав особисті пояснення та засвідчену копію наказу від 29 березня 2023 року №174/07-02. Зазначені особисті пояснення зводяться, передусім, до опису встановлених висновком комісії ННЦ ІСЕ від 29 березня 2023 року дисциплінарних проступків працівників ННЦ ІСЕ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Позивач зазначив у цих поясненнях про те, що притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ННЦ ІСЕ ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулось за порушення, які вчинені з моменту ухвалення 06 жовтня 2022 року Київським районним судом м. Полтави судового рішення, відповідають вимогам ст. 148 КЗпП України, і не перевищують встановлений законом шестимісячний строк притягнення до дисциплінарної відповідальності. Позивач у поясненнях від 10 квітня 2023 року зазначив, що вважає наказ № 174/07-02 від 29 березня 2023 року законним, порушень вимог статей 147-149 КЗпП України при його ухвалені допущено не було.

На підставі наказу Міністерства юстиції України №429/к від 11 квітня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до позивача застосоване дисциплінарне стягнення у виді догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання посадових обов`язків.

У судовому засіданні встановлено, що наказ від 11 квітня 2023 року №429/к про притягнення до дисциплінарної відповідальності був оголошений ОСОБА_1 12 квітня 2023 року регіональним координатором Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України А. Купріяновою, яка діяла відповідно до наказу начальника цього управління від 12 квітня 2023 року №327/8.

Наказ Міністерства юстиції України №429/к від 11 квітня 2023 року мотивований тим, що відповідно до доручення Міністра юстиції України від 06 квітня 2023 року № 143/1/48-23 директору Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України Клюєву О. М. доручено надати Міністерству юстиції України розгорнуту інформацію щодо дотримання порядку накладення дисциплінарних стягнень та підстав видання Національним науковим центром наказу від 29 березня 2022 року № 174/07-02 про притягнення до дисциплінарної відповідальності завідувача відділу кадрів ОСОБА_3 , провідного юрисконсульта ОСОБА_2 , а також копії документів.

Так, в оскаржуваному наказі зазначається, що ННЦ ІСЕ не надані документи, які б достовірно свідчили про дотримання вимог частини першої ст. 149 КЗпП під час притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім того, в оскаржуваному наказі міститься висновок про те, що директор ННЦ ІСЕ ОСОБА_1 при виданні наказу від 29 березня 2023 року №174/07-02 порушив вимоги частини першої статті 149 КЗпП України. У якості підстави для видання оскаржуваного наказу зазначено: Доручення Міністра юстиції України від 06 квітня 2023 року № 143/1/48-23; лист Національного наукового центру від 07 квітня 2023 року № 1366/01/695-23-17/23 з доданими матеріалами; доручення Міністра юстиції України від 10 квітня 2023 року № 149/1/48-23; пояснення ОСОБА_1 , надіслані листом Національного наукового центру від 10 квітня 2023 року № 1378/01/713-23-1/23; доповідна записка Управління персоналу від 11 квітня 2023 року № 859-14.5-23.

Долучена стороною відповідача до матеріалів справи доповідна записка Управління персоналу Міністерства юстиції України від 11 квітня 2023 року № 859-14.5-23 свідчить, що Управлінням персоналу опрацьовано документи та інформацію, надані листами ННЦ ІСЕ № 1186/01/583-23-4/23 від 29 березня 2023 року та № 1366//01/695-23-17/23 від 07 квітня 2023 року, а також пояснення директора ННЦ ІСЕ Клюсва О.М., надіслані листом від 10 квітня 2023 року № 1378/01/713-23-1/23.

Зі змісту доповідної записки Управління персоналу від 11 квітня 2023 року за підписом начальника Управління персоналу Мін`юсту Сови Н.П. вбачається, що ННЦ ІСЕ надано Міністерству юстиції копії пояснень ОСОБА_3 від 09 березня 2023 року та ОСОБА_2 від 09 березня 2023 року на ім`я директора Національного наукового центру.

Так, у доповідній записці зазначається, що пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 були надані під час роботи комісії ННЦ ІСЕ на виконання пункту 8 Розділу IV Положення №118 та Плану заходів. Зазначені пояснення були надані 09 березня 2023 року до закінчення роботи комісії Національного наукового центру, до складання нею висновку з рекомендацією щодо притягнення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, до затвердження висновку директором Національного наукового центру.

Начальник Управління персоналу у доповідній записці від 11 квітня 2023 року зазначила, що текст наказу № 174/07-02 від 29 березня 2022 року не містить положення про дотримання Національним науковим центром вимог частини першої статті 149 Кодексу законів про працю України щодо витребування пояснень від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилання на пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідно до частини першої статті 149 КЗпП або про відмову в їх наданні відсутні.

З відповіді державного секретаря Міністерства юстиції України Богачової О. В. від 05 травня 2023 року №56170/66421-33-23/14.5 на адвокатський запит адвоката Васильєва Є.О. від 28 квітня 2023 року №2023/4/9 слідує, що встановлення факту дисциплінарного проступку директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України ОСОБА_1 здійснено Міністром юстиції України шляхом видання наказу Міністерства юстиції України від 11 квітня 2023 року № 429/к. Також з відповіді Мін`юсту на адвокатський запит вбачається, що Міністерством юстиції України окремий акт (акти) з питань врегулювання процедури (порядку) виявлення дисциплінарних правопорушень, встановлення фактів дисциплінарних проступків, вчинених керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Міністерства юстиції України, та притягнення їх до дисциплінарної відповідальності не затверджувався, а отже, надати його копію неможливо. Міністерство юстиції України матеріали особових справ працівників Національного наукового центру ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не запитувало. Також у відповіді на адвокатський запит від 05 травня 2023 року №56170/66421-33-23/14.5 зазначається, що директор Національного наукового центру Клюєв О.М. із доповідною запискою Управління персоналу Міністерства юстиції України від 11 квітня 2023 року № 859-14.5-23 не ознайомлювався.

Свідок ОСОБА_2 05 грудня 2023 року подав до Харківського апеляційного суду у нотаріальній формі заяву про те, що будучи допитаним в якості свідка в Київському районному суді м. Харкова по цивільній справі № 953/3433/23 за позовом ОСОБА_1 до МЮ України про скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення, надав показання, які не відповідають дійсності щодо обставин, а саме часу складання письмових пояснень у справі про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани. На час застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани він працював на посаді юрисконсульта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» МЮ України. Зазначає, що його показання про те, що він надавав пояснення 09 березня 2023 року на ім`я директора ННЦ ІСЕ з приводу перевірки стосовно звільнення та поновлення на роботі працівниці ОСОБА_4 , не відповідають дійсності в частині дати складання цих пояснень, а саме пояснення були складені після винесення наказу від 19 березня 2023 року № 174/07-02 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Дача даних показань в суді першої інстанції вчинена у зв`язку з бажанням зберегти місце роботи в ННЦ ІСЕ (а.с. 172 т. 3).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За своїм змістом вказана заява свідка ОСОБА_2 є заявою про скоєння злочину проти правосуддя ним, як свідком, та позивачем ОСОБА_1 , яке в цьому аспекті має розглядатися правоохоронними органами, а не судом. Доведення фактів, які зазначені у вказаній заяві у даній справі має відбуватися виходячи з їх публічного характеру за стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 83 ЦПК України доказом таких фактів може бути вирок суду в кримінальному провадженні, або ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, які є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Однак, таких процесуальних рішень на підтвердження своєї заяви про надання ОСОБА_2 завідомо неправдивих показань свідком при розгляді цієї цивільної справи в суді першої інстанції до суду апеляційної інстанції не надано. При цьому ОСОБА_2 не позбавлений права доводити такі факти у порядку кримінального провадження.

Покликання у заяві на те, що ОСОБА_2 надав завідомо неправдиві показання в суді першої інстанції, перебуваючи під тиском свого керівника на роботи позивача по справі також нічим об`єктивно не підтверджені. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_2 у зв`язку з накладенням на нього дисциплінарного стягнення позивачем звертався до суду за захистом своїх трудових прав чи до правоохоронних органів. Тому колегія суддів оцінює вказану письмову заяву відповідно до визначних у нормі ст. 89 ЦПК України критеріїв.

З огляду на те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні у розумінні ст. 76 ЦПК України докази на підтвердження вищевказаної нотаріальної заяви ОСОБА_2 , колегія суддів вважає недоведеними зазначені в цій заяві обставини та факт надання ним завідомо неправдивих доказів в суді першої інстанції.

Щодо змісту вищевказаних показань цього свідка в суді першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що вони узгоджуються з висновком комісії, створеної на підставі наказу ННЦ ІСЕ від 06 березня 2023 року № 135/07-02, яким було встановлено неналежне виконання посадових обов`язків завідувачем відділу кадрів ОСОБА_3 та провідним юрисконсультом ОСОБА_2 , а також показаннями ОСОБА_2 в суді першої інстанції про те, що він 29 березня 2023 року підтвердив зміст свої пояснень від 09 березня 2023 року.

Тому колегія суддів навіть за виключенням сумнівних показань свідка ОСОБА_2 в суді першої інстанції в частині написання ним письмових пояснень 09 березня 2023 року, - слід визнати доведеним, що позивач не порушив визначений у ст. 149 КЗпП України порядок накладення стягнення на ОСОБА_2 , який 29 березня 2023 року письмово підтвердив обставини щодо скоєння ним дисциплінарного проступку.

Виходячи з наведених обставин, які відповідачем належними, допустимим та достатніми доказами не спростовані, колегія суддів визнає, що наведені у скарзі доводи не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та спростовуються вищевказаними аргументами, які були вказані у відзиві на апеляційну скаргу та відповідають наявними у справі доказам.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, проаналізував доводи сторін та надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

На підставі вищевказаних обставин та правового обґрунтування колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростували, що відповідно до статті 375 ЦПК Україниє підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 16 лютого 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.