КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року місто Київ

Справа № 755/8034/24

Апеляційне провадження № 22-ц/824/15200/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О. В.,

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року про повернення заяви позивачеві (постановлену у складі судді Гаврилової О. В.)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ

У травні ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державного підприємства «СЕТАМ», в якому просила:

- визнати недійсними електронні торги з примусової реалізації квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), результати яких були оформлені протоколом № 465712;

- витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру загальною площею 44,10 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу в п`ятнадцяти денний строк з моменту отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві ГТУЮ у м. Києві, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння - повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 25 липня 2024 року направила засобами поштового зв`язку на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом було надано п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви, ухвалу про залишення позову без руху позивачем отримано 24 червня 2024 року, таким чином позивач мала подати заяву про усунення недоліків позовної заяви в строк до 29 червня 2024 року. ОСОБА_1 подала заяву про усунення недоліків 28 червня 2024 року, яка була отримана судом 08 липня 2024 року, на підтвердження вказаних обставин долучає відповідні докази до апеляційної скарги.

Однак суд першої інстанції повернув позовну заяву та в оскаржуваній ухвалі вказав, що заява про усунення недоліків від позивача не надходила.

За таких обставини судом було грубо порушено норми процесуального права, а скаржник була позбавлена права на доступ до суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі та витребувано з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи №755/8034/24.

На виконання вимог ухвали матеріали цивільної справи надійшли на адресу Київського апеляційного суду 28 серпня 2024 року.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виснував, що станом на 17 липня 2024 року ОСОБА_1 у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви.Враховуючи, що позивач не усунула недоліки позовної заяви відповідно до ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року, суд повернув позовну заяву.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки такий висновок є помилковим та необґрунтованим, крім того вказаний висновок суперечить матеріалам справи.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року позивач мала усунути недоліки шляхом поданнядо суду позовноїзаявив новій редакції, в якій мала вказати правильне найменування відповідача - 2, долучити документи, що підтверджують дійсну актуальну вартість зазначеного у позові спірного майна, та долучити документи, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір»: за вимогою немайнового характеру - розмірі 1 211,20 грн та за вимогою майнового характеру, виходячи з дійсної вартості нерухомого майна на час звернення з позовом до суду.

Крім того, позивач мала надати копії позовної заяви в новій редакції, а також копії нових поданих документів - для направлення відповідачам та третій особі.

Копія даної ухвали отримана ОСОБА_1 24 червня 2024 року, про що в матеріалах справи міститься відповідне зворотне повідомлення про вручення (а.с. 25-26).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року позовну заяву повернуто позивачеві (а. с. 27-28).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, яка направлена позивачем 28 червня 2024 року та зареєстрована Дніпровським районним судом за вх. № 38365 08.07.2024 (а. с. 30-34), тобто за дев`ять днів до постановлення оскаржуваної ухвали.

З вказаної заяви вбачається, що позивачем на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду від 10 травня 2024 року направлено на адресу суду копію звіту про оцінку квартири, квитанції про сплату судового збору, позовну заяву в новій редакції з додатками та копії такої позовної заяви з додатками для інших учасників справи.

Однак апеляційний суд звертає увагу, що долучені до заяви додатки в матеріалах справи відсутні, разом з тим жодного акту про відсутність додатків при надходженні заяви до Дніпровського районного суду міста Києва відповідальними працівниками суду не складено.

За таких обставин апеляційний суд не може констатувати, що позивачем не виконано вимоги ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У справі «Belletv. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що позивач на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 10 травня 2024 року у встановлений строк направила на адресу Дніпровського районного суду міста Києва заяву про усунення недоліків позовної заяви, яку судом не прийнято до уваги і якій не надано жодної оцінки.У зв`язку із чим висновок суду про повернення позовної заяви з підстав, передбачених ч. 3 ст. 185 ЦПК України, є необґрунтованим та передчасним.

Таким чином при постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали

Згідно вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 липня 2024 року про повернення заяви позивачеві -скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська