ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 696/171/22
Провадження № 22-ц/821/383/24
категорія: 301030000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

представник відповідача: адвокат Примак Володимир Андрійович

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кам`янська міська рада Черкаської області

розглянув у спрощеному позовному провадженні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Примак Володимира Андрійовича на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кам`янська міська рада Черкаської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої власнику житлової квартири.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Кам`янська міська рада Черкаської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої власнику житлової квартири.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . Декілька років тому ОСОБА_2 встановив кондиціонер на зовнішній стороні несучої стіни багатоквартирного будинку в місці, до якого прилягає стіна квартири АДРЕСА_2 позивачки ОСОБА_1 . В результаті неправильно встановленого накриття кондиціонера під час опадів вода з покриття потрапляє на несучу стіну квартири АДРЕСА_2 та внутрішні стіни квартири позивачки. Відповідачем порушено право користування спільним сумісним майном, яким є несуча стіна багатоквартирного будинку. Письмове звернення позивачки до відповідача про демонтаж кондиціонера та відновлення наслідків затікання залишилися без реагування з боку відповідача.

Відповідно до акту № 1 обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 , від 27 січня 2022 року, складеного комісією, що утворена відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 27 листопада 2020 року № 137 у складі: ОСОБА_3 - заступник міського голови, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - члени комісії, було зроблено висновок про те, що наявне накриття над кондиціонером наносить шкоду (під час опадів) стіні із фасадної сторони будинку, а також внутрішній житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 .

За актом № 1 від 27 січня 2022 року було встановлено: "З вуличної сторони встановлено кондиціонер, який належить власнику квартири АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_2 . Над блоком кондиціонера прикріплено металеве накриття. Під час опадів вода із накриття потрапляє на стіну, при цьому наносячи шкоду шпаклівці, і призводить до руйнування стіни. В кімнаті кв. АДРЕСА_2 виявлено сліди затікання, спори грибка, відпадання шпаклівки та декоративного покриття, а також помітні тріщини в стіні" (а.с. 16, т. 1).

За результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом Калашніковим О.М. № 11-22 від 14 липня 2022 року встановлено, що технічною причиною залиття стіни в квартирі АДРЕСА_1 , є потрапляння атмосферних опадів на зовнішню стіну з козирка, встановленого над кондиціонером власником квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 (а.с. 159-162, т. 1).

Згідно із звітом про оцінку майна, проведеного ФОП ОСОБА_9 , матеріальні збитки, завдані власнику житлової квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , становлять 51443,00 грн., вартість вказаних виконавцем робіт становить 2000,00 грн. (а.с. 19-37).

Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Кам`янської міської ради Черкаської області, про відшкодування шкоди: ухвалено стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 51443,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., витрати за послуги експерта у розмірі 2000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн. (а.с. 124-130, т. 1).

За заявою відповідача ОСОБА_2 ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 липня 2022 року вказане заочне рішення скасовано, цивільну справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 173-175, т. 1).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Камянського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 51443 (п`ятдесят одна тисяча чотириста сорок три) грн., моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., витрати на послуги експерта-оцінювача в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. й послуги судового експерта за проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 5474 (п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 33 коп., а всього - 63917 (шістдесят три тисячі дев`ятсот сімнадцять) грн. 33 коп.

Стягнуто із ОСОБА_2 на корись держави судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що керуючись принципами рівності, поміркованості й виваженості, при визначенні розміру моральної шкоди до відшкодування суд виходить з обставин та характеру завданих позивачці матеріальних збитків, причинно-наслідкового зв`язку їх спричинення із наслідками, що настали у позивачки, глибини та тривалості заподіяних їй моральних страждань після завданих відповідачем матеріальних збитків, ступеню порушення відповідачем звичайного укладу життя позивачки внаслідок їх заподіяння, незручностей і докладання позивачкою значних зусиль для відновлення стану душевної рівноваги та можливостей реалізації своїх звичок і бажань, й з врахуванням матеріального становища відповідача вважає, що часткове відшкодування заявленої моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. відповідатиме вимогам розумності і справедливості, буде співмірним і достатнім у даному провадженні.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, понесені для встановлення розміру завданої шкоди, в розмірі 2000,00 грн., 5474,33 грн., які відповідно до положень ст. 133 ЦПК України є судовими витратами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У січні 2024 року представник ОСОБА_2 адвокат Примак Володимир Андрійович подав апеляційну скаргу, в якій просить, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильність застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду 1 інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Примак Володимира Андрійовича мотивована тим, що суд 1 інстанції вважає допустимим доказом акт від 24.01.2022 року, складений майстром КП «Камянка -Житло» Романчук О.І., при цьому останній був допитаний в якості свідка і на запитання представника позивача, чому до участі в огляді не запрошувався ОСОБА_2 і в акті не вказано розмір та характер пошкоджень, свідок ОСОБА_10 показав, що він жодного акту не складав, а його в службовому кабінеті керівник КП «Камянка- Житло» Пишенко В.М. попросив підписати цей акт. ОСОБА_11 не був учасником огляду, а лише попросив підписати даний акт. Стверджує, що вся доказова база ґрунтується на підставі даного акту, який було складено в порушення вимог п. 2.3.6 «правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Вказує, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові КЦС ВСУ у справах №2-1974/11 від 21.02.2018, №465/2120/14-ц від 10.05.2018 присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою, висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття квартири, який не містить вищезазначених реквізитів, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди, а крім того даний акт не складався особою, зазначеною в акті. Допитані в суді члени комісії, які склали Акт обстеження технічного стану житлового приміщення № від 27 січня 2022 року показали, що обстеження проводилось без участі відповідача.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

В січні 2024 року ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що 27 січня 2022 року виконавчим комітетом було складено Акт обстеження технічного стану житлового приміщення, яким було встановлено, що накриття, яке наявне над кондиціонером наносить шкоду (під час опадів) стіні із фасадної сторони будинку, а також внутрішній частині житлової кімнати позивача. Під час проведення обстеження в присутності відповідача і членів комісії, відповідач надав згоду на демонтаж кондиціонера. Після чого, відповідач все ж демонтував кондиціонер та металеве покриття над кондиціонером, проте стіну ніхто не відновлював. А тому, вона була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Дана ситуація заподіяла їй велику кількість негативних емоцій, був порушений сон та нормальний стан життя, фактично і так погане її здоров`я погіршилось. Причинний зв`язок вищезазначених обставин також підтверджується судовою будівельно-технічною експертизою.

Стверджує, що акт обстеження технічного стану житлового приміщення №1 від 27 січня 2022 року не може порушувати вимоги п.2.3.6 «Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій», так як дана норма не підпадає під регулювання правовідносин, що склалися в даній справі. Також, вказує, що представником відповідача не вказано яким саме законним нормам не відповідає проведена судова будівельно-технічна експертиза судовим експертом Калашніковим О.М. Також, експерт був допитаний в судовому засіданні та підтвердив інформацію, викладену в його експертизі.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

09 січня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Примак Володимира Андрійовича на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кам`янська міська рада Черкаської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої власнику житлової квартири.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 січня 2024 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Бородійчук В.Г., судді Василенко Л.І., Карпенко О.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 січня 2024 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 січня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом 1 інстанції встановлено, що згідно з копією паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яку придбала за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Богдановою Г.Ю. 26 серпня 2003 року, зареєстрованого за № 1396 (а.с. 4-5, т. 1; а.с. 8, т. 1).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 січня 2022 року (номер ідентифікаційної довідки 296278952) квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7, т. 1).

В повідомленні виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 27 січня 2022 року № 212/02-15 зазначається, що 27 січня 2022 року комісією, утвореною відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 27 листопада 2020 року № 137 "Про створення постійно діючої комісії з обстеження технічного стану житлових приміщень (будинку, квартири) на території Кам`янської міської територіальної громади" було проведено обстеження фасаду двоповерхового будинку по АДРЕСА_6 , та житлової кімнати квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2003 року № 1396. За даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , квартира знаходиться на першому поверсі двоповерхового цегляного житлового будинку (а.с. 28-29, т. 2).

За результатами обстеження було складено Акт обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) № 1 від 27 січня 2022 року та встановлено, що наявне накриття над кондиціонером наносить шкоду (під час опадів) стіні із фасадної сторони будинку, а також внутрішній житловій кімнаті квартири ОСОБА_1 .

Під час проведення обстеження ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_5 , та кондиціонера, в присутності ОСОБА_1 і членів комісії надав згоду на демонтаж вищевказаного кондиціонера (а.с. 15, т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 без погодження співвласників встановив кондиціонер на зовнішній стороні несучої стіни багатоквартирного будинку, чим порушив передбачене ст. 369 ЦК України право позивача на надання згоди на дії відповідача, наніс позивачці матеріальну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, що обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Примак Володимира Андрійовича підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду 1 інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Такі ж правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Характеристиками доказів є їх належність, достовірність, допустимість та достатність. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 77 - 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом 1 інстанції встановлено, що згідно з копією паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована і проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яку придбала за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Богдановою Г.Ю. 26 серпня 2003 року, зареєстрованого за № 1396 (а.с. 4-5, т. 1; а.с. 8, т. 1).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25 січня 2022 року (номер ідентифікаційної довідки 296278952) квартира АДРЕСА_5 на праві приватної власності належить відповідачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 7, т. 1).

В повідомленні виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 27 січня 2022 року № 212/02-15 зазначається, що 27 січня 2022 року комісією, утвореною відповідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 27 листопада 2020 року № 137 "Про створення постійно діючої комісії з обстеження технічного стану житлових приміщень (будинку, квартири) на території Кам`янської міської територіальної громади" було проведено обстеження фасаду двоповерхового будинку по АДРЕСА_6 , та житлової кімнати квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 серпня 2003 року № 1396. За даними технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , квартира знаходиться на першому поверсі двоповерхового цегляного житлового будинку (а.с. 28-29, т. 2).

За результатами обстеження було складено Акт обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) № 1 від 27 січня 2022 року та встановлено, що наявне накриття над кондиціонером наносить шкоду (під час опадів) стіні із фасадної сторони будинку, а також внутрішній житловій кімнаті квартири ОСОБА_1 .

Під час проведення обстеження ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_5 , та кондиціонера, в присутності ОСОБА_1 і членів комісії надав згоду на демонтаж вищевказаного кондиціонера (а.с. 15, т. 1).

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 без погодження співвласників встановив кондиціонер на зовнішній стороні несучої стіни багатоквартирного будинку, чим порушив передбачене ст. 369 ЦК України право позивача на надання згоди на дії відповідача, наніс позивачці матеріальну шкоду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив з того, що

відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів того, що кондиціонер встановлений відповідачем на зовнішній стороні несучої стіни за згодою співвласників багатоквартирного будинку, що завдана позивачці шкода виникла не через неправильно встановлений кондиціонер, свідчить про протиправну поведінку відповідача - заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою відповідача, його вину. При визначенні розміру моральної шкоди до відшкодування суд виходить з обставин та характеру завданих позивачці матеріальних збитків, причинно-наслідкового зв`язку їх спричинення із наслідками, що настали у позивачки, глибини та тривалості заподіяних їй моральних страждань після завданих відповідачем матеріальних збитків, ступеню порушення відповідачем звичайного укладу життя позивачки внаслідок їх заподіяння, незручностей і докладання позивачкою значних зусиль для відновлення стану душевної рівноваги та можливостей реалізації своїх звичок і бажань, й з врахуванням матеріального становища відповідача вважає, що часткове відшкодування заявленої моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн. відповідатиме вимогам розумності і справедливості, буде співмірним і достатнім у даному провадженні.

Колегія судді не погоджується з висновками суду 1 інстанції в зв`язку з нижчевикладеним.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем в якості доказу надано акт обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири) №1 від 27.01.2022 року, відповідно до висновку за результатами обстеження якого вказано, що встановлено, що наявне накриття над кондиціонером наносить шкоду (під час опадів) стіні із фасадної сторони будинку, а також внутрішній житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 . Допитані в суді 1 інстанції члени комісії, які склали Акт обстеження технічного стану житлового приміщення №1 від 27 січня 2022 року показали, що обстеження проводилося без участі відповідача, дійсно в кутку кімнати були сліди замокання стіни загальною площею до 1 м.кв. складений комісією, утвореною на підставі рішення виконавчого комітету, згідно якого комісія встановила, що з вуличної сторони встановлено кондиціонер, який належить власнику квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , над яким прикріплено металеве накриття. Під час опадів вода з накриття потрапляє на стіну при цьому наносячи шкоду шпаклівці і призводить до руйнування стіни. В кімнаті кв. АДРЕСА_2 виявлено сліди затікання, спори грибка, відпадання шпаклівки та декоративного покриття, а також помітні тріщини в стіні. Встановлено, що під час опадів накриття над кондиціонером наносить шкоду стіні з фасадної сторони будинку, а також внутрішній житловій кімнаті в квартирі, що належить позивачу. Свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , члени комісії, будучи допитані в судовому засіданні в суді 1 інстанції показали, що даний акт також складався без участі ОСОБА_2 , кількість і характер пошкоджень не встановлювали, обсяги проведення необхідного ремонту не визначали.

Крім того позивачем надано акт від 24.01.2022 року, складений членом комісії майстром КП «Камянка-Житло» Романчуком О.І. про те, що 24.01.2022 року оглянуто квартиру АДРЕСА_1 . При огляді встановлено, що зала квартири розміром 4мх5м., лівий вугол біля вікна кімнати має сліди затікання, тріщини на шпаклівці стіни, відпадання штукатурки багета на стелі.

В зв`язку із вищевикладеним колегія суддів звертає увагу, що Акт обстеження технічного стану житлового приміщення №1 від 27 січня 2022 року та акт від 24.01.2022 року складений у відсутності відповідача і не містять вказівок на те, чи було ознайомлено із вказаним документом власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Також, акт обстеження технічного стану житлового приміщення №1 від 27 січня 2022 року не містить відомостей щодо обстеження квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , із якої могло відбутися залиття, а отже із його змісту не можна дійти беззаперечного висновку, що обставини події були повно та всебічно з`ясовані комісією при складанні акту і правильно встановлено причину залиття.

відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року N 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку N 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

У додатку N 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.

В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акту (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; 4) адреса квартири, поверх, форма власності; 5) характер залиття та його причини; 6) завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених унаслідок залиття речей та їхня орієнтовна вартість); 7) висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Згідно до роз`яснення, наданого Міністерством з питань житлово-комунального господарства України у Листі від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975, відповідно до якого вказується, що п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 N 76 у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою.

В акті повинно бути відображено: дата складання акта; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря, квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної, не впливає на його чинність: у такому випадку в акті має бути зазначено що згадані особи (прізвище ім`я по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин.

Окрім, забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій, не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення.

Окрім цього, в актах повинна бути вказана чітка причина залиття, як того вимагає Додаток 4 до п. 2.3.6 зазначених Правил: "чітко зазначити причини". Проста фіксація замокання стін та стелі не буде розцінена судом як належний доказ того, що залиття сталося з вини відповідача.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у Постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі N 2-1974/11, згідно до якої зазначено, що акт, який не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд не може вважати вказані акти належними, допустимими та достовірними доказам в розумінні ст. 77 - 80 ЦПК України, які містять вичерпну інформацію про предмет спору.

Також, представником позивача адвокатом Яременко Владиславом Олександровичем до суду 1 інстанції було подано заяву про збільшення позовних вимог, до якої долучено копію висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 11-22 від 14.07.2022, який був зроблений на підставі укладеного договору №11-22 на проведення судової експертизи між ФОП ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , відповідно до висновку якої вказано, що вивченням наданих документів та на підставі проведеного візуально-інструментального обстеження встановлено, що технічною причиною залиття стіни в квартирі АДРЕСА_1 є потрапляння атмосферних опадів на зовнішню стіну з козирка, встановленого над кондиціонером власником кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Як вбачається з вищевказаного висновку експерта дослідження проводились відповідно до наданого акту від 24.01.2022 та акту №1 про обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 від 27.01.2022 та вивченням наданих документів та на підставі проведеного візуально-інструментального обстеження встановлено, що технічною причиною залиття стіни в квартирі АДРЕСА_1 є потрапляння атмосферних опадів на зовнішню стіну козирка, встановленого над кондиціонером власником кв. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 .

Таким чином, в основу вищевказаного висновку експерта покладено акт від 24.01.2022 року та акт №1 про обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 від 27.01.2022 року, тому вказані акти та висновок судової будівельно-технічної експертизи № 11-22 від 14.07.2022 не є належними та допустимими доказами заподіяння майнової шкоди позивачу залиттям її квартири саме відповідачем.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина друга ст. 1166 ЦК України встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, тобто особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини.

Таким чином, цивільне законодавство передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Частиною першою статті 12 ЦПК України закріплений принцип змагальності сторін у цивільному судочинстві. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей76,80 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, N 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно- правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, тоді як на позивача покладено тягар доведення факту наявності шкоди.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами ані факту затоплення її квартири саме через дії або бездіяльність відповідача, ані розміру завданих збитків, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Черкаський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Примак Володимира Андрійовича задовольнити.

Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 28 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кам`янська міська рада Черкаської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої власнику житлової квартири, скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Кам`янська міська рада Черкаської області, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої власнику житлової квартири, відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 18 березня 2024 року.

Головуючий: В.Г. Бородійчук

Судді : О.В. Карпенко

Л.І. Василенко