Справа № 753/6127/24
Провадження № 2/369/5319/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19.07.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді: Янченка А.В. за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу № 753/6127/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект центр"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр"(далі ТОВ "Коллект центр") звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Позовні вимоги мотивує наступним.

29.05.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 4235023 (далі Кредитний договір).

Відповідно до укладеного Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000,00 грн., строк кредиту становить 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,9 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 24 079,41 % річних, дата остаточного повернення кредиту 28. 06. 2021 р.

30.12.2021 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за кредитним договором № 4235023.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" відповідно до Договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за Кредитним договором № 4235023 від 29. 05. 2021 р.

На підтвердження набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № 4235023 від 29. 05. 2021 р.ТОВ "Коллект центр" долучило копію договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року; копію платіжного доручення № 317260002 від 30.12.2021 року; копію Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року; витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року; копію договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги; копію акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року; копію реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги; витяг з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги.

Позивач вважає, що ТОВ «Авентус Україна» (первісний кредитор) свої зобов`язання за Договором про наданням споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 12 000,00 гривень Відповідачу, що підтверджується платіжним дорученням. Разом з тим, у порушення умов Кредитного договору, Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, а тому ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ "Коллект центр" за кредитним договором № 4235023 в розмірі 39 360,00 грн., з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 27 360,00 грн. сума заборгованості за процентами.

З урахуванням викладеного, ТОВ "Коллект центр" просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості: за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29. 05. 2021 року в розмірі 39 765,72 грн., з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 27 360,00 грн. сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги; 55,23 грн. нараховані 3 % річних; 350,49 грн. інфляційні втрати. На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував.

17.06.2024 р. ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги ТОВ "Коллект центр" є безпідставними, оскільки він ніколи не порушував його право, жодних правовідносин з ним він не мав, позовні вимоги не підтверджені належними доказами, а тому ТОВ "Коллект центр" не має права вимагати виконання умов вищезазначених договорів.

Зазначив, що коштів за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року у позику він не отримував, до того ж в матеріалах справи № 753/6127/24 відсутня заява про видачу готівки, чи/або перерахування коштів на конкретно визначений рахунок(и), чи/або реквізити платіжної банківської картки вказані ним із його підписом, а тому кошти могли бути отримані невідомою особою у невідомий спосіб.

Заборгованість за кредитним договором не визнав.

На підставі викладеного, відповідач просив суд перевірити достовірність копій документів поданих ТОВ "Коллект центр" з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року; ухвалити рішення яким відмовити ТОВ "Коллект центр" в задоволенні позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

09.07.2024 року до суду від представника позивача надійшли клопотання про долучення доказів та витребування доказів, які не прийняті судом з огляду на пропуск позивачем процесуальних строків, встановлених ст.ст. 83, 84 ЦПК України та відсутність клопотань про поновлення пропущеного строку.

У судове засідання, яке відбулось 19.07.2024 року, позивач та відповідач не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику)учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.05.2021 року між ТОВ "Коллект центр" та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 4235023, відповідно до умов якого відповідач ОСОБА_1 мав отримати кредит у сумі 12 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною ставкою у розмірі 24079,0 % річних в розрахунку 1,90 % в день, за зниженою ставкою 19 248,45 % річних в розрахунку 1,805 % в день з кінцевим терміном повернення кредиту 28. 06. 2021 р. Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимогі на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Предметом позовної заяви ТОВ "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту є стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29. 05. 2021 року в розмірі 39 765,72 грн., з яких: 12 000,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 27 360,00 грн. сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги; 55,23 грн. нараховані 3 % річних; 350,49 грн. інфляційні втрати.

Водночас, заявивши даний позов, позивач не виконав, передбаченого статтею 81 ЦПК України, процесуального обов`язку із доказування належними і допустимими доказами факту надання кредиту відповідачу за вищевказаним договором, розміру і періоду виникнення боргу за кредитом, відсотками, 3 % річних, інфляційними втратами та існування у нього права вимоги до відповідача.

Так, у підтвердження позовних вимог позивачем було надано копію листа ТОВ «ФК «Контрактний дім» вих. № 4123 від 14.02.2024 року, копію листа ТОВ «Авентус Україна» вих. № 66/24 від 06.02.2024 року, довільно складені розрахунки боргу.

При цьому зі змісту даних розрахунків не вбачається розрахунків за періоди із вимогами про стягнення з якими звернувся до суду позивач та які складові у нього були включені, а проценти були розраховані по 228,00 % річних.

Разом з тим, належним доказом наявності кредитної заборгованості є відповідні платіжні документи, або виписка про рух коштів на особовому рахунку позичальника, відповідні докази отримання кредиту позичальником, як то заява на отримання готівки, заява на переказ коштів на особовий рахунок та ін.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Відповідно до п. п. 14. п. 3 Положення Про організацію бухгалтерського обліку в банках України, що затверджене Постанова Правління Національного банку України 04.07.2018 № 75 (далі - Положення) первинний документ - документ, який містить відомості про операцію.

Згідно з п. 42 Положення підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п. 43. Положення первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно з п. 51. Положення первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи, який/яка склав/склала документ/від імені якого/якої складений документ; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Залежно від характеру операції та технології оброблення облікової інформації до первинних документів можуть уключатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції).

Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі.

Відповідно до п. 52 Положення первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 61 Положення форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: номер клієнтського рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; код валюти; сума вхідного залишку за рахунком; код ID НБУ банку-кореспондента; номер рахунку кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку.

Згідно з п. 62 Положення виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за особовими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Зазначене вище узгоджується із правовим висновками, викладеним у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 р. у справі № 200/5647/18 та від 28.10.2020 р. у справі № 760/7792/14-ц.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Щодо існування у ТОВ "Коллект центр" права вимоги за договору про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року судом встановлено, що 30. 12. 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал»» було укладено договір факторингу № 30-12/2021-21, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується відступити ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належать ТОВ «Авентус Україна», і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між Клієнтом і Боржниками.

На підтвердження переходу до ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року, яке належало ТОВ «Авентус Україна» позивач надав з позовом світлокопію договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року підписаного сторонами у двох примірниках; світлокопію платіжного доручення № 317260002 від 30.12.2021 року; три сторінки із 13 аркушів світлокопії Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року; витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року без підпису уповноваженої особи ТОВ «Авентус Україна», невідомо коли сформованого та підписаного генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал».

У свою чергу, судом встановлено, що 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 10-03/2023/01 договір про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» зобов`язується шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а ТОВ "Коллект центр" набуває у обсязі та на умовах визначених цим Договором, права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позик (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них за плату у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

На підтвердження переходу до ТОВ "Коллект центр" права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року, яке належало ТОВ «Авентус Україна» позивач надав з позовом світлокопію договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги підписаного сторонами у двох примірниках; світлокопію копію акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року підписаного сторонами; три сторінки із 312 аркушів світлокопії реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року підписаного сторонами на останній сторінці; витяг з Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року» без підпису уповноваженої особи ТОВ «Вердикт Капітал» невідомо коли сформованого та підписаного тільки директором ТОВ "Коллект центр".

До закінчення розгляду справи по суті, позивач не надав для огляду суду оригінали відповідних доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому перевірити відповідність копій документів їх оригіналам суд був позбавлений можливості.

При цьому, з відзиву на позовну заяву, вбачається, що відповідач не визнавав світлокопій документів долучених ТОВ "Коллект центр" з позовною заявою вих. № 15600745 від 20. 03. 2024 р. та ставив їх під сумнів та просив суд перевірити їх достовірність.

Приписами ч. 2 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 95 ЦПК України, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не визнає належними доказами, що можуть підтвердити існування у ТОВ "Коллект центр" права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року без підпису уповноваженої особи ТОВ «Авентус Україна», невідомо коли сформованого та підписаного генеральним директором ТОВ «Вердикт Капітал» та витяг з реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року» без підпису уповноваженої особи ТОВ «Вердикт Капітал» невідомо коли сформованого та підписаного тільки директором ТОВ "Коллект центр".

Обов`язок первісного кредитора у зобов`язанні передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, встановлений і ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження позовних вимог ТОВ "Коллект центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

При цьому, через не надання позивачем оригіналів долучених до позовної заяви документів суд не зміг встановити повний зміст договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року включаючи його додатки, зміст Реєстру боржників до договору факторингу № 30-12/2021-21 від 30.12.2021 року, повний зміст договору № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги включаючи його додатки, зміст реєстру боржників до договору факторингу № 22/06-22 від 22.06.2022 р., повний зміст договору факторингу № 16022022 від 16.02.2022 р. з усіма додатками, зміст реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року.

Крім того, ТОВ "Коллект центр" не надало актів прийому передачі договору про наданням споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року та інших первинних бухгалтерських документів, що стосуються ОСОБА_1 підписаних між ТОВ "Коллект центр" та ТОВ «Вердикт Капітал» та між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Авентус Україна».

Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, розмір боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Виходячи з вимог цивільного процесуального законодавства, позивач повинен подати належні та допустимі докази на обґрунтування тих обставин на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні.

Відповідно до роз`яснень, що надані в п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12. 06. 2009 р. № 2 розглядаючи справи, судам слід неухильно виконувати вимоги статей про належність і допустимість доказів. Виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено, що право вимоги за договором про наданням споживчого кредиту № 4235023 від 29.05.2021 року перейшло до ТОВ "Коллект центр".

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, необґрунтованість і недоведеність належними і допустимими засобами доказування заявлених ТОВ "Коллект центр" позовних вимог зумовлює відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач всупереч ст. 81 ЦПК України, не довів свої позовні вимоги, не надав суду беззаперечних доказів в обґрунтування та підтвердження останніх, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Коллект центр"до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12.09.2024 року.

Суддя А.В. Янченко