ЄУН №337/702/24 Провадження №2-др/337/19/2024
У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024 м.Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Мальованого В.О. за участі секретаря Крижко Я.О. розглянув заяву ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат відповідача , пов`язаних з розглядом справи здійснених внаслідок необгрунтованих дій позивача, -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024 року до Хортицького районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бахматська Тетяна Михайлівна, про визнання недійсним договору позики та іпотечного договору. В своїй позовній заяві позивач просить суд визнати недійсним договір позики від 11.03.2020 р., сторонами, якого зазначені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати недійсним Іпотечний договір від 11.03.2020 р., сторонами , якого зазначені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., та зареєстровано в реєстрі за номером 1105. 26.02.2024 року провадження у справі відкрито і для виконання завдання підготовчого провадження призначено підготовче засідання.

29.05.2024 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду 28 червня 2024 року.

09.09.2024 року ухвалою суду позов ОСОБА_2 залишено без розгляду у зв`язку повторною неявкою позивача в судове засідання.

13.09.2024 року від відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 надійшла заява про компенсацію судових витрат відповідача , пов`язаних з розглядом справи здійснених внаслідок необгрунтованих дій позивача.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначив , що до необґрунтованих дій позивача відноситься його неявка в судові засідання , у зв`язку з чим судові засідання відкладалися, розгляд справи затягувався. Також неявка в судові засідання представників позивача, наслідком чого стало залишення позову без розгляду. Крім того відповідач зазначає, що подання позову позивачем є завідомо необґрунтованим, поданий за відсутності порушеного права та відсутності підстав , а отже останній діяв недобросовісно , зловживаючи своїми правами.

Про ці обставини відповідачем зазначалося у відзиві та у клопотанні про забезпечення судових витрат від 04.03.2024 року. Ухвалою суду від 29.05.2024 року було зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити судові витрати відповідача ОСОБА_1 та внести на депозитний рахунок Хортицького районного суду м.Запоріжжя, 45 000 грн. у строк протягом двадцяти днів з дня прийняття даної ухвали. В ухвалі суд вважав доведеними підстави передбачені п.1,2 ч.4 ст.135 ЦПК України. Вимоги ухвали позивачем не виконано , кошти на депозитний рахунок суду у встановлений судом строк не внесено.

На думку відповідача ці обставини свідчать про необґрунтовані дії позивача , що є підставою стягнення з нього компенсації витрат, пов`язаних з оплатою правої допомоги відповідача.

Тому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 58 269,00 грн. ( згідно Акту опису виконаних робіт №2 від 04.03.2024 року та Акту опису виконаних робіт від 10.09.2024 року).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідач ОСОБА_1 , в поданій заяві про компенсацію судових витрат просив, розглядати заяву без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Розглянув заяву відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного.

Як зазначалося вище позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору позики від 11.03.2020 р., сторонами, якого зазначені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та Іпотечного договору від 11.03.2020 р., сторонами , якого зазначені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який діє від імені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М., та зареєстровано в реєстрі за номером 1105.

Позивач ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про народження є сином ОСОБА_4 , у встановленому законом порядку прийняв спадщину після її смерті, тобто є спадкоємцем першої черги і мав законні очікування отримати після її смерті у спадщину належне їй рухоме та нерухоме майно.

Як слідує із позовної заяви позивачем заперечується факт укладення його матір`ю договору позики та іпотечного договору , предметом якого є квартира АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , і дійсність цих договорів ним ставиться під сумнів. Тому з наведених у позові підстав, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи законних інтересів.

Таким чином , звернення ОСОБА_2 до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, а тому не можуть вважатися необґрунтованими.

З приводу неявки позивача ОСОБА_2 в судові засідання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона , третя особа , а також особа , якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої сторони , може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника.

Згідно ордеру на надання правничої допомоги інтереси ОСОБА_2 у даній справі представляв адвокат Працевитий Г.О., який звертався до суду з заявами та клопотаннями , приймав участь у підготовчих судових засіданнях.

Таким чином безпосередня участь позивача в судових засіданнях є його правом , а не обов`язком і його неявка не може визнаватися, як необґрунтована поведінка.

Причини з яких, представник позивача адвокат Працевитий Г.О. не з`являвся в судові засідання суду невідомі.

Що стосується не виконання ухвали суду від 29 травня 2024 року, якою зобов`язано позивача ОСОБА_2 забезпечити судові витрати відповідача ОСОБА_1 та внести на депозитний рахунок Хортицького районного суду м.Запоріжжя протягом двадцяти днів з дня прийняття даної ухвали, суму судових витрат , пов`язаних із наданням правничої допомоги, які поніс та очікує понести ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи 337/704/24 в розмірі 45 000 грн., як доказ необґрунтованої поведінки позивача , суд виходить з наступного.

Копія вказаної ухвали було направлено позивачу ОСОБА_2 на адресу зазначену ним в позовній заяві АДРЕСА_2 . Ухвала позивачем не була отримана, конверт повернувся на адресу суду 19 червня 2024 року з відміткою «За закінченням терміну зберігання». З огляду на неявку в судові засідання позивача та його представника, суд не мав можливості з`ясувати , чи ознайомлений позивач ОСОБА_2 з ухвалою про зобов`язання його забезпечити судові витрати відповідача . І відповідно встановити, чи мало місце таке невиконання з причин свідомої поведінки позивача , чи з поважних причин або ж причин непереборної сили. Без з`ясування цих обставин не можна стверджувати про необгрунтовану поведінку позивача.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України , у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат , пов`язаних з розглядом справи , внаслідок необґрунтованих дій позивача. Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити, які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими, чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду, чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

З системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статі 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами. У заяві про стягнення судових витрат у розмірі 58 269,00 грн., пов`язаних із правовою допомогою, відповідач зазначив, дії позивача у вказаній справі, які на його думку були необґрунтованими та навів свої аргументи , проте ці доводи є суб`єктивною думкою відповідача і не знайшли свого підтвердження з мотивів викладених вище. Судом не встановлено дій позивача при зверненні до суду та під час розгляду справи по суті , які є умисними, недобросовісними, які можна розцінювати, як зловживання процесуальним правами .

Вирішуючи вимоги відповідача про компенсацію здійснених ним витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що відсутні підстави для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу. Вказані висновки суду узгоджуються з позицією висловленою в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №521/3011/18. З огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, а тому заява не підлягає задоволенню .

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст.ст,141 , 142, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат відповідача , пов`язаних з розглядом справи здійснених внаслідок необгрунтованих дій позивача відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: В.О.Мальований