Справа № 352/2920/23
Провадження № 2/352/148/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И Л А :

І. Короткий зміст позовних вимог.

27.11.2023 року позивач звернулась до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Тисменицької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що після смерті мами ОСОБА_4 відкрилася спадщина за законом для спадкоємця ОСОБА_1 на все належне померлій майно, а саме: земельні ділянки. Спадщину після смерті матері, як вважала позивач, прийняла, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини. Проте оформити свої спадкові права на земельні ділянки не змогла, оскільки не доведено факт спільного проживання позивача з померлою, так як адреси реєстрації в них різні, тому державний нотаріус, до якого зверталася позивачка, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину.

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Представник позивача - ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу у його відсутності та не заперечував проти задоволення позову.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_4 з 2020 року до її смерті у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_6 в судовому засідання надала пояснення про те, що ОСОБА_1 дійсно проживала з ОСОБА_4 з 2020 року до її смерті у ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 .

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 28.11.2023 р. відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

ІV. Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що згідно копії паспорту ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Тисменицької міської ради №204, від 13.11.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювала догляд за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 14).

У довідці № 195 від 02.11.2023 року виданої Новокривотульським старостинським округом №6 Тисменицької міської ради зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була постійною жителькою с. Терновиця Івано-Франківської області та до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 15).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.05.2022 року виконавчим комітетом Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №74968692 від 01.12.2023 року, наданої нотаріусом Колтун С.В. на вимогу суду, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 не заводилась (а.с.24-25).

Постановою державного нотаріуса Тисменицької державної нотаріальної контори від 07.11.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої її матері ОСОБА_4 , у зв`язку із пропущеним строком для прийняття спадщини (а.с.16).

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Із роз`яснень, викладених у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», слідує, що, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Тлумачення статей 1268, 1269 ЦК України свідчить, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Частинами другою та шостою статті 29 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно із пунктами 3.21, 3.22 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (у редакції, чинній на момент винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії), спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Зміст наведених норм закону свідчить про те, що під постійним місцем проживанням спадкоємця із спадкодавцем розуміється як факт безпосереднього проживання спадкоємця із спадкодавцем на момент його смерті, так і факт наявності у спадкоємця на момент смерті спадкодавця зареєстрованого у передбаченому законом порядку права на постійне проживання з останнім за однією адресою.

Частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.

Відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем та оцінені судом.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 10 січня 2019 року в справі № 484/747/17, від 07 червня 2022 року у справі № 175/4514/20.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

У справі необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем є доведеність факту спільного проживання ОСОБА_1 як спадкоємця першої черги зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час її смерті.

Факт, який просить встановити позивач, знайшов своє підтвердження на підставі показань свідків. Встановлення факту постійного проживання для позивача має юридичне значення, оскільки дає можливість реалізувати право на спадкування.

З оглянутих вище документів, показань свідків, суд вважає доведеним факт постійного проживання ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , а отже позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 315 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1218, 1220, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала з ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: Тисменицька міська рада Івано-Франківської області, вул. Галицька,17, м. Тисмениця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77401, .

Рішення складене в повному обсязі 15.01.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.