Справа № 144/314/24
Провадження № 2/144/135/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. смт Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Довгалюк Л.В.,

за участю секретаря судових засідань Дудник С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача, що діє в інтересах позивача, звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 07.03.2024 відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.04.2024 визнано обов`язковою участь позивача у судові засідання під час розгляду даної цивільної справи для надання особистих особистих ояснено в порядку ст. ст. 128, 223 ЦПК України.

У судові засідання, призначені на 25.03.2024, 15.04.2024, 29.04.2024 та 20.05.2024, позивач до суду не з`явився, хоча про дату, час та про місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що відповідає положенню п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правовій позиції КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/77944/18 (61-185-св23). Інші заяви, письмові пояснення, будь-які клопотання від ОСОБА_1 до суду не надходили.

Представнику позивача, який у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі та у відсутності позивача, судом двічі направлено лист із проханням надати договір про надання правової допомоги, укладений із ОСОБА_1 № 46/1 від 16.11.2023, на підставі якого видано ордер, натомість зазначений договір до суду не надіслано.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяви про розгляд справи без її участі, просила визнати явку позивача обов`язковою та про залишити позов без розгляду, зазначивши, що місце перебування позивача, який з 21.12.2023 вважається зниклим безвісти, їй невідомо.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши зміст позовної заяви та окремі матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Ухвалою судді від 07.03.2024 відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15.04.2024 визнано обов`язковою участь позивача у судові засідання під час розгляду цивільної справи для надання особистих пояснень із приводу заявлених ним позовних вимог.

Зі змісту листа начальника в/ч НОМЕР_1 від 04.01.2024 вбачається, що солдат ОСОБА_1 зник безвісти 21.12.2023 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Вербове Пологівського району Запорізької області, про що також свідчить сповіщення від 28.12.2023 та витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 2, сформований 09.04.2024.

Суд зауважує, що з позовом в інтересах позивача адвокат Єлісєєв Д.О. звернувся до суду 14.02.2024 (згідно із поштовим штемпелем), тобто через три місяці після укладення договору про надання правової допомоги з ОСОБА_1 № 46/1 від 16.11.2023, на підставі якого видано ордер та майже через два місяці після того, як позивач зник безвісти.

На вимогу суду адвокат Єлісєєв Д.О. не надіслав до суду копії зазначеного вище договору, які і не надав пояснень, будь-яких інших заяв і клопотань. Відтак волевиявлення позивача на момент звернення до суду з позовом його представника, як і обсяг повноважень останнього, невідомі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 131 ЦПК учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

У ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, повторна неявка позивача за вказаних обставин є підставою для залишення позову без розгляду.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21) та від 30.06.2022 у справі № 461/1190/21 (провадження № 61-2956св22).

Зважаючи на те, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач, явку якого визнано судом обов`язковою в порядку ч. 1 ст. 128, п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, повторно не з`явився у судове засідання, у суду наявні підстави для залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

При цьому, суд роз`яснює, що залишення позову без розгляду не порушує право позивача на судовий захист, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач має статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, а відтак не перебуває у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан, тому правові підстави для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України відсутні. Безпідставне зупинення провадження призведе до порушення розумних строків розгляду справи.

На підставі наведеного та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практикою Європейського Суду з прав людини, ст. 4, 12, 13, 44, 128, ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, 247, 258-261, 353-355 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 , представником якого є адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє його права на звернення до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя