ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3419/24
Провадження № 2/210/1278/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2024 року м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :
головуючого судді: Вікторович Н.Ю.,
секретаря судового засідання Біди А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення з під арешту спадкового майна, -
10 червня 2024 року адвокат Ніколенко М.Є. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення з під арешту спадкового майна та просив суд зняти з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладений 06.06.2015 р. за номером запису про обтяження 593414 (спеціальний підрозділ), постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС КМУЮ від 06.06.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33379707.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання (а.с. 25).
Ухвалою суду від 11 липня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №33379707, №52440640 та у державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік Оксани Олександрівни завірену належним чином копію спадкової справи №60326067, заведеної за заявою позивача, щодо прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 (а.с. 34-35)
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 38)
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, поза межами судового засідання 12 вересня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_3 про розгляд без участі, в якій представник просив суд проводити розгляд справи без участі позивача та його представника та задовольнити позов у повному обсязі.
Відповідач ТОВ «Кредитні ініціативи» про перебування у провадженні суду вказаної справи повідомлялись належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду 02 липня 2024 року.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX (надалі - Закон) для учасників судового процесу визначена обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС.
Відповідно до цього закону з 21 лютого 2024 року наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі стала обов`язковою для всіх юридичних осіб приватної форми власності, які беруть участь в цивільних та адміністративних справах.
Відповідач у вказаній справі є користувачами ЄСІТС (користувач), тобто особами, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшли автентифікацію та якім надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до їх повноважень, тому суд констатує, що всі процесуальні документи скеровані до «Електронних кабінетів користувачів, без надсилання у паперовому вигляді.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Згідно вимог ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу від 22.04.2008 року посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., зареєстровано в реєстрі за №2364, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . (а.с. 18-19).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що Дзержинським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 01 листопада 2016 року складено відповідний актовий запис №860, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.11.2016 року. (а.с. 14)
Відповідно до Витягу про реєстрації в Спадковому реєстрі №46960805 від 03.03.2017 року Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №60326067, спадкодавець ОСОБА_2 . (а.с. 16)
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №381401623 від 04.06.2024, все нерухоме майно померлого чоловіка ОСОБА_2 знаходиться під арештом на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Дзержинського відділу державної виконавчої служби за виконавчим провадження №33379707 від 11.07.2012 р. про арешт нерухомого майна боржника та заборони на його відчуження. Реєстраційний номер обтяження №5934114 (спеціальний розділ) від 06.06.2014 р. Обтяжувач: Дзержинський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. (а.с. 17)
На виконання ухвали суду від 11 липня 2024 року від начальника Саксаганського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) О.Новікової надійшов лист вих. №23.11.-34/213066 від 30.07.2024 в якому повідомлено суд, що надати матеріали виконавчих проваджень №33379707 та №52440640 не виявилось можливим, оскільки виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцеві, які перебували на виконанні до 2019 року знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року.
Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.
Таким чином, після прийняття рішення від 28.12.2012 року державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції щодо повернення виконавчого документу стягувачу, питання про зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, не приймалось.
Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17.07.1997р. №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Окрім цього, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Нормами статті 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.
Як зазначено у Постанові № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини.
Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.
Судом встановлено, що виконавче провадження №33379707 завершене на підставі п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року).
Згідно до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 21.04.1999 року) виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню, у разі якщо визнано стягувача або боржника недієздатним.
Виконавче провадження №52440640 завершене на підставі п. 3 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції) виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Статтею 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.
На сьогодні позивач має намір отримати спадщину, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Таким чином, арешт, накладений на майно, порушує права позивача.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 жовтня 2023 року у справа №337/2402/22 (провадження №61-7442св23) зазначено, що:
«Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №643/3614/17 (провадження №14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
Керуючись наведеними правовими нормами та з урахуванням правових висновків суду касаційної інстанції, у разі звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт стягувача у виконавчому провадженні.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України "Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 і фактично прийнялп спадщину, в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця.
Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушуються права позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, при цьому підстав для продовження обтяження на майно судовим розглядом не встановлено, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб - шляхом зняття арешту з майна та виключення запису про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26 цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов`язковою для суду.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Отже, на час звернення з позовною заявою обтяження з майна не знято, цим в свою чергу порушується право приватної власності заявника, та внаслідок чого заявник позбавлена змоги в повному об?ємі користуватися та розпоряджатися своїм спадковим майном на власний розсуд.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а вимога позивача про звільнення майна з-під арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 40, 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1-13, 18, 43, 49, 64, 76, 77-81, 89, 95, 178, 228, 229, 235, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Саксаганський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення з під арешту спадкового майна задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який накладений 06.06.2015 р. за номером запису про обтяження 593414 (спеціальний підрозділ), постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС КМУЮ від 06.06.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №33379707.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. Ю. Вікторович