ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5327/24 Справа № 214/3952/23 Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Зубакової В.П.,

за участю секретаря Юрченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №214/3952/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович, заінтересована особа виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович,

на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя була дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 за життя він заповіт не склав. ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом, як дружина спадкодавця. Те, що вона була дружиною спадкодавця, підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. В свідоцтві про укладення шлюбу зазначено, що шлюб укладався між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , після укладення шлюбу заявниця залишила дівоче прізвище ОСОБА_4 .

При цьому, в паспорті заявниці зазначено її прізвище як ОСОБА_5 , а в свідоцтві про шлюб як ОСОБА_4 .

Посилається, що вона прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки сумісно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та відмову у прийняття спадщини не подала.

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Волошко О.М., 11 лютого 2023 року була відкрита спадкова справа №70252858. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим що не підтверджено родинні стосунки між нею та спадкодавцем.

Посилається, що через невірний переклад з російської на українську мови її прізвища, а також помилки дати реєстрації шлюбу при внесенні відомостей в реєстр актових записів, нотаріус не має можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з викладеним вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що поза увагою суду першої інстанції залишилось те, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дій з двох підстав: по-перше, в паспорті її прізвище зазначено українською мовою як ОСОБА_5 , по- друге є різниця в даті реєстрації шлюбу між записом в свідоцтві про одруження та в реєстрі актових записів. Отримавши постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що вона за життя була дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Не дослідивши у повному обсязі обставини справи, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав, що заявниця може самостійно отримати паспорт для зміни прізвища з ОСОБА_5 на ОСОБА_4 , та дійшов помилкового висновку що цього буде достатньо для отримання заявницею свідоцтва про право на спадщину та відмовив у задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає вказаним вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно копії посвідки про народження серії НОМЕР_1 прізвище заявника зазначено як « ОСОБА_6 » (російською мовою). ( а.с. 7)

Відповідно копії свідоцтва про укладення шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав шлюб 17 листопада 1974 року з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після укладення шлюбу прізвище дружини залишено без змін « ОСОБА_4 ».( а.с. 6)

Відповідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_3 від 25 березня 1998 року прізвище заявниці зазначено як ОСОБА_7 ( а.с. 9)

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 17 лютого 2000 року Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області прізвище заявниці на першій сторінці вказано як « ОСОБА_5 », на другій сторінці - « ОСОБА_4 » (російською мовою). (а.с. 4)

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 22 липня 2022 року, відповідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 5)

Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 травня 2023 року, видану приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпроетровської області, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловіка ОСОБА_2 , оскільки заявником не надано документального підтвердження факту родинних відносин між нею та спадкодавцем. Запропоновано заявнику звернутися до суду для встановлення факту шлюбних відносин між спадкодавцем ОСОБА_2 та спадкоємцем ОСОБА_1 .

У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом зазначено, що «При перевірці підстав для закликання до спадкування за законом ОСОБА_1 , яка подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, встановлені розбіжності в документах, які б мали підтверджувати шлюбні відносини.

Так у Посвідці про народження спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , виданій Волочиським рай бюро ЗАГС Плужанського району Кам`янець - Подільської області 12 серпня 1944 року вказано прізвище російською мовою « ОСОБА_6 ».

Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_6 , виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 « ОСОБА_3 » вступила в шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , а/з 175, після реєстрації одруження їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 », що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру акту цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, сформованим приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Волошко О.М. 11 лютого 2023 року за № 4, з різницею у даті державної реєстрації шлюбу «01 грудня 1974 р.», а не 17 листопада 1974 року, тоді як в заяві про прийняття спадщини за законом, в заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємець значиться під прізвищем « ОСОБА_5 » відповідно до паспорту громадянина України НОМЕР_7 , виданому Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області 17 лютого 2000 року, тобто не надано доказів документального підтвердження факту шлюбний відносин зі спадкодавцем, а саме свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану, копій актових записів, копій рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту шлюбних та інших відносин, у зв`язку з неможливістю їх відновлення в уповноважених на те органах.»

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков К.О., зазначала, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя він заповіт не складав. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що відсутній факт її родинних стосунків між нею та спадкодавцем. Таким чином, із-за невірного переводу з російської мови на українську її прізвища, а також помилки у даті реєстрації шлюбу при внесенні відомостей в реєстр актових записів, вона позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції не вбачав підстав для задоволення заяви, дійшов висновку що у паспорті громадянина України, який належить заявниці, на першій сторінці допущено помилку щодо написання її прізвища та замість вірного « ОСОБА_4 », як зазначено в посвідці про народження та у свідоцтві про одруження, вказано « ОСОБА_5 ». Врахувавши, що чинним законодавством встановлено порядок обміну паспорта громадянина України у випадку невідповідності записів в ньому, а заявниця не зверталася до територіального підрозділу Державної міграційної служби із заявою про обмін паспорта і доказів, які б свідчили про неможливість такого звернення чи обміну паспорта, заявником не надано, розбіжність у написанні прізвища заявника наявна лише на першій сторінці паспорту громадянина України, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки в окремому провадженні суд розглядає справи щодо встановлення факту, який в іншому порядку встановити неможливо.

Колегія суддів апеляційного суду може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як було зазначено раніше звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя була дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 як на підставу для звернення до суду посилалася на те, що із-за невірного переводу з російської мови на українську її прізвища, а також помилки у даті реєстрації шлюбу при внесенні відомостей в реєстр актових записів, вона позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано не вбачав підстав для задоволення заяви.

При цьому судом вірно зазначено, що судом в окремому провадженні розглядаються справи щодо встановлення факту, який в іншому порядку встановити неможливо та враховано, що відповідно розділу IV Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України №456 від 06 червня 2019 року обмін паспорта здійснюється, зокрема, установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах.

Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок.

Тобто, чинним законодавством встановлений порядок обміну паспорта громадянина України у випадку невідповідності записів у ньому.

При цьому, судом першої інстанції встановлено та не спростовано під час апеляційного перегляду справи, що заявниця не зверталась до територіального підрозділу Державної міграційної служби із заявою про обмін паспорта. Будь-яких інших доказів, які б свідчили про неможливість такого звернення чи обміну паспорта, заявником не надано.

Однак судом першої інстанції не надана відповідна оцінка доводам заявниці, щодо посилання як на підставу для звернення до суду з заявою на помилку у даті реєстрації шлюбу при внесенні відомостей в реєстр актових записів, внаслідок чого вона позбавлена можливості реалізувати свої права спадкоємця на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 .

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

За положеннями ч.1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Тобто, законом чітко передбачено, що факт шлюбу може бути підтверджено лише свідоцтвом про реєстрацію шлюбу.

Також можливе вирішення в судовому порядку питання про встановлення факту реєстрації шлюбу, однак, наприклад у випадку втрати свідоцтва. У даному ж випадку шлюб було зареєстровано у встановленому порядку, однак наявні розбіжності у даті реєстрації шлюбу у свідоцтві про укладення шлюбу та дати реєстрації шлюбу, зазначеній в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового записку про шлюб.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12січня 2011 № 96/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 за № 55/18793 (далі - Правила).

Відповідно ч. 1, 2 статті 22 Закону внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

- особи, щодо якої складено актовий запис;

- одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

- опікуна недієздатної особи;

- спадкоємців померлого;

- представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану.

З огляду на вищезазначене, оскільки ОСОБА_1 не надано підтвердження її звернення до органів державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про виправлення помилки у даті реєстрації шлюбу, а також не надано підтвердження її звернення до територіального підрозділу Державної міграційної служби із заявою про обмін паспорта, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права.

Відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення Саксаганського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року підлягає зміні, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Оскільки по суті заявлених вимог рішення суду першої інстанції залишається без змін, підстав для розподілу судового збору за наслідками апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Примаков Костянтин Олексійович задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста