Справа № 204/578/24
Провадження № 2-з/204/41/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову по справі за позовом Су ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

18 квітня 2024 року від позивачки до суду надійшла заява про забезпечення позову по справі.

Вивчивши матеріали справи та заяву, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

У своїй заяві про забезпечення позову позивачка просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне майно квартиру АДРЕСА_1 .

Як роз`яснює п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте, з викладених у заяві про забезпечення позову обставин, не вбачається наявність обставин, що можуть ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Крім того, сама ж позивачка є власницею спірної квартири, всі документи щодо права власності оформлені на її ім`я, а тому здійснити відчуження спірної квартири, неможливо без її відома.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову та у зв`язку з цим для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 - 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська