Провадження № 22-ц/4808/50/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Фединяка В. Д.,

секретаря Кузнєцова В. В.

за участю представника апелянта адвоката Лютана З. Й.

представника відповідача адвоката Рокетської С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скарг у ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023року в складі судді Антоняка Т. М., ухвалене в м. Івано-Франківську Івано-Франківській області, повний текст якого складено 22 травня 2023 року, у справіза позовомАкціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 28 серпня 2019 року. Підписавши заяву, відповідачка підтвердила свою згоду про те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Відповіно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок та втановлений початковий кредитний ліміт. У порушення вимог закону та умов договору ОСОБА_1 належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 15 листопада 2020 року має заборгованість на суму 246 789,13 грн, з яких 193 485,33 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита, 53 303,80 грн - заборгованість за простроченими відсотками.

Посилаючись на зазначені обставини, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 28 серпня 2019 року у розмірі 193 485,33 грн та судові витрати.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29 серпня 2019 року у розмірі 193485,33 грн та судовий збір у розмірі 2 902,28 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами, що підтверджується випискою по її рахунку. Оскільки отримані та використані позичальником кошти не повернуті, то з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задоволити часково, стягнувши з неї на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 53 589,93 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у заяві від 28 серпня 2019 року не зазначено суму кредиту, як і не зазначено процентної ставки, також у ній відсутні будь-які умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки за порушення зобов`язання, а також інші витрати. Крім того, укладений кредитний договір від 28 серпня 2019 року у вигляді заяви -анкети, що підписаний сторонами, не містить і строку повернення кредиту. Однак, враховуючи, що нею фактично отримані та використані кошти в добровільному порядку банку повністю не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, то вважає, що позивач має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Так, як на час звернення до суду нею фактично витрачено (знято з каркти) 730 959,70 грн, з яких повернуто 677 369,77 грн, тому з неї необхідно стягнути різницю між фактично отриманими та погашеними, а саме 53 589,93 грн.

Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» вказує, шо правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про приєднання, які регулюються положеннями статті 634 ЦК України. Укладення вказаного виду договору підтверджується змістом анкети-заяви, за умовами якої позичальник своїм підписом підтердила, що приєднується і погоджується виконувати Умови та Правила банківських послуг, Тарифи банку, що в цілому складають договір банківського обслуговування. Умови і правила наданя банківських послуг, а також Тарифу банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділення банку та на офіційному сайті банку. Крім анкети-заяви, відповідачка також підписала паспорт споживчого кредиту. Тобто, сторонами при укладенні договору було обговорені усі істотні умови. Відповідно до виписки по рахунку відповідачка активно використовувала кредитний рахунок, до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання, що свідчить про те, що позичальник знала про умови кредитування та визнавала свої зобов`язання за договором. Розрахунок, який здійснено відповідачкою не є належним доказом, оскільки остання немає спеціальних знань для здійснення такого розрахунку.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заяви (клопотання) учасників справи

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Лютан З. Й. доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат Рокетська С. В. апеляційну скаргу не визнала, просила її залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи

28 серпня 2019 року відповідачка ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, в якій погодилася, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг, на підставі статті 634 ЦК України.

На підставі цієї заяви банк відкрив відповідачці картковий рахунок та встановив ліміт кредитних коштів, які були доступні для використання.

Відповідно до виписки за договором ОСОБА_1 користувалась кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної карти, здійснювала платежі, поповнювала карту, тощо.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість за кредитним договором станом на 16 вересня 2020 року складає 246 789,13 грн, з яких 193 485,33 грн - заборгованість за кредитом, в тому числі: 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 193 485,33 грн - заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 53 303,80 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 Цивільного кодексу України; 0,00 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нараховано комісії.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 цього кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у вказаному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. А отже, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріалами справи підтверджується, що між сторонами було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви.

ОСОБА_1 визнає та не спростовує факт підписання анкети-заяви, отримання в банку кредитних карток, використання кредитних коштів, їх часткове повернення. Натомість заперечує обумовлення сторонами у письмовому вигляді ціни договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитних коштів.

На підтвердження наявної заборгованості банком, крім розрахунку заборгованості, надано до суду виписку за договором № б/н, з якої вбачається, що позивач списував з карткового рахунку відсотки за користування кредитним лімітом, відсотки, нараховані за овердрафт, комісію за обслуговування картки.

Водночас, анкета - заява від 28 серпня 2019 року, яка підписана сторонами, містить лише анкетні дані позичальника, контактну інформацію. Будь-які умови договору про порядок нарахування та списання відсотків за користування кредитним лімітом, щомісячна комісія за обслуговування картки не зазначені.

Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт Plation, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signatur позичальником не підписані.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретний зміст запропонованих відповідачу Умов та Правил надання банківських послуг, відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів та комісії, а також відсутності підпису позичальника у витязі з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карт, надані банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що була встановлена на час укладення із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують цих обставин.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутні підстави вважати, що при укладенні з ОСОБА_1 кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, а сторонами було дотримано форми кредитного договору у частині визначення розміру процентів та комісії.

Наданий банком паспорт споживчого кредиту не може бути взято до уваги, оскільки підписання паспорту споживчого кредиту споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, адже у паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін та його змісту (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20). Крім того, у самому паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної у цьому паспорті та будуть залежати від проведеною кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий стан, розмір доходів тощо.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що сплачені ОСОБА_1 грошові кошти банк неправомірно відносив на погашення процентів та комісії, у той час як процента ставка та комісія договором не передбачені, на що не звернув увагу суд першої інстанції.

Крім того, як вбачається з виписки щодо руху коштів по картці, банком також здійснювалось автоматичне погашення простроченої заборгованості, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є.

Матеріалами справи підтверджується, що загальна сума витрат відповідачки становить 730 959,70 грн, останьою було погашено заборгованості за кредитним договором на загальну суму 677 369,77 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 з моменту укладення договору витрачено, але не погашено кредитних коштів на загальну суму 53 589,93 грн (730 959,70 - 677 369,77), що і підлягає стягненню з відповідачки.

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права, з ухваленням нового рішення про часткове задоволеня позову АТ КБ «ПриватБанк».

Щодо судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджується, що банком при поданні позовної заяви сплачено 2 902,28 грн судового збору. ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплатила 3 147,65 грн судового збору.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог (27,6 %) з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 801 грн.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги з позивача на користь відповідачки необхідно стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 147,65 грн.

Відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, на підставі взаємозаліку відповідно до частини 10 статті 141 ЦПК України з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати у розмірі 2 346,65 грн (3 147,65 - 801).

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 травня 2023року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 29 серпня 2019 року у розмірі 53 589,93 грн. В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», (, вул.Грушевського,1 м. Київ, індекс 01001) на користь ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 , індекс 76005) судові витрати у розмірі 2 346,65 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

В. Д. Фединяк