ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Суми

Справа №577/6608/23

Номер провадження 22-ц/816/1118/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ткачуком Олександром Вікторовичем

на рішенняКонотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Буток Т.А. у м. Конотоп Сумської області,

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ) звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просило стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 019/4832847-СК в розмірі 10132 грн, з яких: 6 023 грн 12 коп. сума заборгованості за основною сумою боргу, 4108 грн 88 коп. сума заборгованості за процентами та суму заборгованості за кредитним договором № 00077-02/2020 в розмірі 9120 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп., 6120 грн 00 коп. суми заборгованості за відсотками, а також судові витрати.

Свої вимоги мотивувало тим, що 20 червня 2018 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 019/4832847-СК. 02 грудня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» зобов`язалося передати (сплатити) банку суму фінансування, а АТ «Таскомбанк» зобов`язалося відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» право вимоги за кредитним договором.

Відповідно витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/7-Ф від 02 грудня 2022 року ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло права грошової вимоги з ОСОБА_1 в сумі 10132 грн 00 коп., з яких: 6023 грн 12 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 4108 грн 88 коп. - сума заборгованості за відсотками.

01 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 00077-02/2020, який підписано електронним підписом позичальника.

21 травня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Інвестум» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» укладено договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвестум» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Фінансова компанія «Інвестум» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників від 21 травня 2021 року до договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 9120 грн 00 коп., з яких: 3000 грн 00 коп. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6120 грн 00 коп. - сума заборгованості за відсотками.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2024 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто зОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 019/4832847-СК від 20 червня 2018 року в розмірі 10132 грн 00 коп., за кредитним договором № 00077-02/2020 від 01 лютого 2020 року в розмірі 9120 грн 00 коп., а також 2684 грн 00 коп. судового збору, загалом 19252 грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивачем не доведено належними доказами факт надання кредитних коштів АТ «Таскобанк» відповідачу за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/4832847-СК від 20 червня 2018 року. Також позивачем не доведено надання коштів ТОВ «Інвеструм» відповідачу за договором про надання фінансового кредиту № 00077-02/2020 від 01 лютого 2020 року.

Вказує, що позивачем не надано доказів того, що на момент переходу до нього прав за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/4832847-СК від 20 червня 2018 року та за договором про надання фінансового кредиту № 00077-02/2020 від 01 лютого 2020 року на підставі договорів факторингу № НІ/11/7-Ф від 02 грудня 2022 року та № 21052021 від 21 травня 2021 року, існувало право вимоги відповідача саме в тому розмірі та на умовах, зазначених у реєстрі заборгованості боржників, в тому числі щодо позики і процентів. Крім того, визначення даних сум у кредитних договорах не свідчить про отримання коштів, зокрема саме у такому розмірі, і відповідно, про виконання позикодавцем свої зобов`язань за договорами.

Зазначає, що розрахунки заборгованості за вищевказаними кредитними договорами не є належними доказами видачі та отримання коштів, оскільки не є первинними документами, а також не є безспірними доказами розміру заборгованості, а є лише обґрунтуванням позовних вимог.

Від ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вказує, що між АТ «Таскобанк» та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/4832847-СК від 20 червня 2018 року, який підписано останнім власноруч. Зазначає, що укладений між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 договір про надання фінансового кредиту № 00077-02/2020 від 01 лютого 2020 рокупідписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, а тому укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимим доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2018 року ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскобанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 019/4832847-СК, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 14800 грн (а.с. 7).

Також, 20 червня 2018 року ОСОБА_1 було підписано паспорт споживчого кредиту, у якому визначені умови кредитного договору за карткою «Велика П`ятірка» (а.с.8).

02 грудня 2022 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/7-Ф, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах , що існують на дату відступлення прав вимоги. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно додатку №2, але не раніше здійснення оплати фактором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальника стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 12 - 14).

Згідно акту прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02 грудня 2022 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 7276 шт (а.с. 15).

До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року, щодо передання права вимоги відносно боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00077-02/2020, сума заборгованості за основною сумою боргу 3000 грн, сума заборгованості за відсотками 6120 грн 00 коп., а разом 9120 грн 00 коп. ( а.с. 28). Витяг з реєстру не містить підписів уповноважених осіб клієнта та фактора, засвідчений лише особою, яка сформувала цей витяг.

01 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №00077-02/2020, згідно якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит у розмірі 3000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надавався строком на 30 днів, тобто до 01 березня 2020 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 320,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,70% на добу. Тип процентної ставки фіксована (а.с. 23).

01 березня 2020 року ОСОБА_1 подано заявку ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» на продовження строку дії договору (пролонгацію кредиту) (а.с. 24).

01 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено додаткову угоду № 2 до договору про надання фінансового кредиту №00077-02/2020, якою сторони погодили продовження строку дії договору на термін 30 днів, тобто до 31 березня 2020 року (а.с. 24).

21 травня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» укладено договір факторингу № 21052021, за умовами якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору (а.с. 25).

Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 9820 (а.с. 27).

До позовної заяви ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 21052021 від 21 травня 2021 року, щодо передання права вимоги відносно боржника ОСОБА_1 , номер кредитного договору 00077-02/2020, сума заборгованості за основною сумою боргу 3000 грн, сума заборгованості за відсотками 6120 грн 00 коп., а разом 9120 грн 00 коп. ( а.с. 28). Витяг з реєстру не містить підписів уповноважених осіб клієнта та фактора, засвідчений лише особою, яка сформувала цей витяг.

Також, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №019/4832847-СК від 20 червня 2018 року за період з 01 грудня 2022 року до 31 жовтня 2023 року та за кредитним договором №00077-02/2020 від 01 лютого 2020 року за період з 21 травня 2021 року по 31 жовтня 2023 року ( а.с.11, 29).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитними договорами, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості за цими договорами.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем, всупереч зазначених вимог закону, не надано суду реєстру прав вимог до договорів факторингу від 02 грудня 2022 року підписаного уповноваженими особами АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та реєстру боржників до договору факторингу від 21 травня 2021 року підписаного уповноваженими особами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», яким би підтверджувалося набуття позивачем права вимоги за кредитними договорами 20 червня 2018 року та від 01 лютого 2020 року.

Надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витяги з реєстрів прав вимоги до вказаних договорів факторингу, не є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги, оскільки вони містять підписи лише представника ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», який сформував ці витяги.

Крім того, за відступлення права вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повинно було сплатити АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» суми фінансування, проте доказів на підтвердження сплати визначених договорами факторингу ціни продажу за отримання права вимоги до ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Також, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги про не надання позивачем доказів на підтвердження існування у ОСОБА_1 кредитної заборгованості у заявлених до стягнення розмірах. Долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості такими доказами не являються, адже не містять детального розрахунку розміру боргу, зокрема за нарахованими відсотками, що унеможливлює правильність нарахування цих сум.

Оскільки, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не доведено належними та допустимими доказами передання цьому товариству АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»прав грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 , то помилковим є висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за цими кредитними договорами.

Колегія суддів не вбачає підстав для прийняття долучених позивачем до відзиву на апеляційну скаргу доказів, оскільки не було наведено причин, які унеможливлювали їх подання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду першої інстанції.

Отже, рішення суду на підставі пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 4026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Ткачуком Олександром Вікторовичем, задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4026 гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова