09.09.2024 Провадження по справі № 2/940/350/24
Справа № 940/615/24
РІШЕННЯ

Іменем України

09 вересня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав ,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить позбавити відповідачку ОСОБА_3 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони проживали однією сім`єю. Під час спільного проживання у них народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2018 року позивач та відповідачка припинили підтримувати стосунки. На даний час малолітній син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем, а відповідачка, починаючи з 2018 року, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, взагалі не цікавиться життям сина, не приймає участі у його вихованні, навчанні, не цікавиться станом його здоров`я, не турбується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, не відвідує сина попри те, що проживає в сусідньому населеному пункті, а також не надає жодної матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач повністю матеріально забезпечує сина. Жодних перешкод у спілкуванні дитини з відповідачкою позивач не чинить.

За таких обставин, позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 .

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Неживок І.В. позовні вимог підтримали в повному обсязі.

У судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не прибула, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином.

Представник третьої особи виконавчого комітету Тетіївської міської ради у судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином.

У судовому засіданні допитані у якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили суду, що відповідачка ОСОБА_3 залишила сина ОСОБА_5 на позивача ще як він був ОСОБА_8 . Протягом тривалого періоду ОСОБА_3 разом з дитиною не проживає, жодних стосунків з сином вона не підтримує, не цікавиться його життям та не приймає участі у його вихованні. ОСОБА_5 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 та бабусею, яку інколи називає мамою. ОСОБА_3 не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Малолітній ОСОБА_5 знаходиться на повному матеріальному утриманні батька.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивача та відповідачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.08.2018 року (а. с. 7).

Згідно довідки № 216 від 22.05.2024 року виданої Кашперівським старостинським округом виконавчого комітету Тетіївської міської ради встановлено, що ОСОБА_4 , 20.07.2017 року проживає за адресою реєстрації свого батька ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , та перебуває на повному утриманні батька (а. с. 9).

Згідно характеристики виданої Кашперівським закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Ластівка» Тетіївської міської ради Київської області встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує Кашперівський ЗДО «Ластівка» з 15.09.2021 року і по даний час. Батько ОСОБА_1 самостійно доглядає та виховує ОСОБА_5 . Матір ОСОБА_3 з сім`єю не проживає, не приймає участі у вихованні дитини, заклад вона жодного разу не відвідувала та не цікавиться життям сина. Дитина проживає з батьком, бабусею та дідусем (а. с. 10).

Позивач ОСОБА_1 працює у ФОП ОСОБА_9 , працівником цегельного заводу села Кашперівка, на посаді вивантажувача вогнетривких матеріалів з печей, за основним місцем роботи з 15.05.2024 року згідно наказу № 24 від 14.05.2024 року, що підтверджується довідкою № 2 від 21.05.2024 року виданою ФОП ОСОБА_10 (а. с. 11).

Згідно акту про встановлення факту утримання неповнолітньої дитини від 23.05.2024 року проведеного депутатом Тетіївської міської ради ОСОБА_11 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 проживає за місцем своєї реєстрації разо з своїм неповнолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 з сином не проживає, місце проживання не відоме, з сином не спілкується , участі у його вихованні не приймає, аліментів не сплачує та матеріально не забезпечує. ОСОБА_4 перебуває на повному утриманні батька, який займається вихованнім сина та його матеріальним забезпеченням (а. с. 12).

Як вбачається із висновку про доцільність позбавлення батьківських прав № 237 від 11.07.2024 року, виконавчий комітет Тетіївської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 36-38).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституціє України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою ВРУ від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Виходячи з положення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вищенаведені норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, беручи до уваги визнання відповідачкою цього позову під час підготовчого засідання, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_3 , оскільки позивачем доведено та судом встановлено наявність такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні матері ОСОБА_3 від виконання її батьківських обов`язків.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, статтями 4, 10, 12, 13, 77, 78, 81, 82, 264-268, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Тетіївської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 18 вересня 2024 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК