Справа № 367/7576/23
Провадження №2-к/367/2/2024
УХВАЛА

Іменем України

30 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Кухленка Д.С.,

при секретарі Шаповала О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпінь цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Вікторії Олегівни про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Вікторії Олегівни про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню та просили визнати в Україні рішення Дільнічного суду Еберсбергу (Федеративна Республіка Німеччина) від 14.08.2023р., реєстраційний номер: 003 F 442/28, ухвалене в особі судді Дільнічного суду Цот, яким право визначення місця приживання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано матері, а саме ОСОБА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, клопотання про перенесення судового засідання до суду подано не було.

Суд, у відповідності до ст. 467 ЦПК України, письмово повідомив ОСОБА_4 про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду та запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Однак, поштове повідомлення повернулося з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

ОСОБА_4 на виклики в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду клопотання, шляхом надсилання почтових відправлень на зазначену в клопотанні адресу, що не перешкоджає у відповідності до ч. 5 ст. 467 ЦПК України розгляду даного клопотання.

Неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 473 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши подані документи, вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду на території України підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

З листа Міністерства Закордонних справ України №72/17-680-1762 від 08 червня 2011 року щодо практики визнання та виконання рішень іноземних судів на території Федеративної Республіки Німеччини вбачається, що за інформацією, отриманою посольством України у ФРН остання дотримується загальноприйнятої практики міжнародного права, а саме: в разі відсутності двосторонньої угоди з іноземною державою про взаємне визнання та виконання судових рішень, застосовується принцип взаємності. Враховуючи той факт, що ФРН уклала угоди про визнання та виконання судових рішень лише з 11 країнами (Швецією 1929 р., Італією 1936 р., Бельгією 1958р., Австрією 1959 р., Великобританією 1960 р., Грецією 1961 р., Нідерландами 1962 р., Тунісом 1966 р., Норвегією та Ізраїлем 1977 р., Іспанією 1983 р.), Посольством відзначається поширеність практики визнання німецькими судами рішень іноземних судів на підставі принципу взаємності.

Сутність принципу взаємності полягає у наданні особам іноземної держави певних прав чи певного правового режиму за умови, що особи країни, що їх надає, користуватимуться аналогічними правами або правовим режимом у визначеній іноземній державі. На сьогодні існують прецеденти визнання рішень судів Німеччини на території України, коли заявники, звертаючись з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення цієї країни, зазначають, що компетентні суди Німеччини виконують рішення компетентних українських судів. Таким чином, практика визнання рішень німецьких судів українськими судами, у свою чергу, має свій безпосередній вплив на визнання рішень судів України на території ФРН.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Пунктом 17 зазначено: не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу та ін.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, шо мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначних цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Судом встановлено, що підставою звернення представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Вікторії Олегівни з вимогою про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення рішення Дільнічного суду Еберсбергу (Федеративна Республіка Німеччина) від 14.08.2023р., реєстраційний номер: 003 F 442/28, ухвалене в особі судді Дільнічного суду Цот, яким право визначення місця приживання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано матері, а саме ОСОБА_1 .

Дане судове рішення іноземного суду не оскаржувалось сторонами, набрало законної сили, що підтверджується апостилем президента Земельного суду м. Оснабрюк Федеративної Республіки Німеччини за № 003 F 442/28 від 14.08.2023 року.

В Україні не ухвалювалося рішення у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і за тих самих підстав. У провадженні Ірпінському міському суді Київської області наявна справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмету і з тих самих підстав, яка порушена після відкриття провадження у справі в іноземному суді. Однак ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 грудня 2023 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Бучанської міської ради про визначення місця проживання дитини залишено без розгляду.

На теперішній час дитина проживає з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Отже, розглядаючи клопотання про визнання на території України рішення іноземного суду, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11,81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.471-473 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Криворучко Вікторії Олегівни про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати в Україні рішення Дільнічного суду Еберсбергу (Федеративна Республіка Німеччина) від 14.08.2023р., реєстраційний номер: 003 F 442/28, ухвалене в особі судді Дільнічного суду Цот, яким право визначення місця приживання дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано матері, а саме ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Суддя: Д.С. Кухленко