ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року у цивільній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 26 лютого 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № 311188 та підписано Додатки до неї. 09 липня 2010 року між ними та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися відповідати перед ТОВ «Авто Просто» у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за укладеною ним Угодою. Предметом Угоди №311188 від 26 лютого 2010 року є надання учаснику послуги по придбанню автомобіля через систему придбання у групах «Авто Так» (далі Угода). Згідно асигнаційного акту від 29 червня 2010 року ОСОБА_1 одержав право на отримання автомобіля «Chery Eastar», того ж дня він реалізував своє право на вибір іншого автомобіля та звернувся до них із заявою, згідно якої просив надати йому замість автомобіля «Chery Eastar», автомобіль JAC HFC102KП-1-1, кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Вони задовольнили його заяву та при цьому було зараховано на графік внесків - 13833,60 грн. різниці у вартості автомобілів та в подальшому ОСОБА_1 зобов`язаний був продовжувати сплачувати внески у відповідності до поточної ціни автомобіля «Chery Eastar», у відповідності до положення п.7.3 ст. 7 Додатку № 2 до Угоди. 21 липня 2010 року ОСОБА_1 отримав автомобіль «JAC HFC102KП-1-1», кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір червоний, д/н НОМЕР_2 , і зареєстрував його на своє ім`я. ОСОБА_4 , відповідно до ст. 5, п.п.2.1, 2.3, 2.5,26-2.8 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди, зобов`язався оплатити 100% вартість автомобіля (щомісячні Чисті внески) та вартість наданих послуг (щомісячні Внески в плату послуг) шляхом сплати 120 щомісячних Повних внесків. Починаючи з лютого 2010 року і до червня 2020 року він сплачував Щомісячні внески, хоча і з порушенням строку їх оплати, а з липня 2020 року взагалі припинив оплати. Станом на грудень 2020 року у добровільному порядку погашати заборгованість відмовляється.

На виконання умов Угоди ОСОБА_1 було сплачено 80,5630% із 100% в оплату Чистих внесків (вартості автомобіля) та 87% внесків із 120% в оплату послуг позивача. Розмір боргу відповідача-1 перед позивачем за угодою станом на січень 2020 року (дата закінчення графіку внесків) складає 33,3259% від ціни автомобіля, актуальної у січні 2020 року, та 33 внески в плату послуг позивача. У березні 2010 року, Українська автомобільна корпорація повідомило ТОВ «Сі Ей Автомотів» про те, що з лютого місяця 2010 року припинено виробництва автомобілів «Chery Eastar» та відповідно, на підставі умов Угоди, ТОВ «Сі Ей Автомотів» здійснило заміну автомобіля «Chery Eastar» на автомобіль KIA RIO (з коефіцієнтом зниження вартості нової на 0,8780488 оскільки вартість старої моделі 86400 грн., а нової 98400 грн.) про що, ТОВ «Сі Ей Автомотів» своєчасно повідомила ОСОБА_1 та в подальшому для розрахунку щомісячних внесків використовувало ціну KIA RIO з урахуванням коефіцієнту на який знижувалась ціна для розрахунку щомісячних внесків. Отже, станом на січень 2020 року, з урахуванням коефіцієнту зниження вартості, поточна ціна автомобіля для розрахунку суми заборгованості вираховувалася наступним чином: поточна ціна автомобіля KIA RIO становила 381276 грн. тому поточна ціна автомобіля «Chery Eastar» становила 334778, 93 грн. (381 276, 00 грн. х 0,8780488).

Крім того, після отримання автомобіля, ОСОБА_1 скористався наданим йому п.3.2 ст. 2 Додатку № 2 до Угоди правом і звернувся до позивача із заявою від 21 серпня 2010 року про повернення оригінального Графіку платежів шляхом розподілення сплачених авансових внесків на усі наступні Повні внески з метою пропорційного зменшення їх розміру. Станом на серпень 2010 року ОСОБА_1 було сплачено 7 Повних внесків, відповідно до закінчення Графіку внесків залишилось 113 Поточних внесків, а також, було сплачено 41 Авансовий внесок. Внаслідок розподілення 41 Авансового внеску на 113 Повних внески були зменшені на 36,28% (41 Авансових внесків: 113 Повних внесків х 100%) і відповідно склали 63,72% від Повного внеску, розмір якого визначено умовами Угоди (100-36,28=63,72). Відповідно, розмір плати за послуги після отримання автомобіля та здійснення процедури розподілення авансових внесків складає 0,38 % * (63,72% : 100%) = 0,242136% від поточної ціни автомобіля.

Таким чином, з урахуванням коефіцієнту зниження вартості та зменшення розміру внесків внаслідок розподілення Авансових внесків, загальний розмір заборгованості станом на грудень 2020 року складає 143668, 51 грн., з яких: Чисті внески 111568,09 грн, що складає 33,3259% від поточної ціни автомобіля (334 778, 93 грн. х 33, 3259%), внески в оплату послуг 32 100,42 грн. ((334 778,93 грн. х 0,242136% + 20% ПДВ)х 33 внески), тому просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Авто Просто» заборгованість за Угодою № 311188 від 26 лютого 2010 року у розмірі 143668,51 грн та судовий збір у розмірі 2111, 36 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року позов ТОВ «Авто Просто» задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині задоволених вимог до нього та ухвалити нове рішення яким у задоволенні цих вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, що є обов`язковою підставою для скасування рішення. Вказував про те, що виписка по рахунку до позовної заяви долучена не була, а розрахунок заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову. Вказував про те, що прострочка по платежам почалася у 2016 році та просив застосувати до позовних вимог наслідки спливу строку позовної давності.

Позивач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 143668,51 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26 лютого 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Угоду № 311188 та підписано Додатки № 1 та № 2 до неї, які є невід`ємними частинами Угоди, предметом якої є надання учаснику послуги по придбанню автомобіля через систему придбання у групах «Авто Так» (далі Угода).

Згідно положень вказаної Угоди ОСОБА_1 зобов`язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків (Додаток №1 до Угоди).

Статтею 3 Угоди передбачено зобов`язання ТОВ «Авто Просто» щодо організації та створення умов для придбання автомобілів учасниками програми «АвтоТак» здійснення адміністративних процедур, необхідних для сплати та передачі автомобіля учаснику.

Додатком № 1 до Угоди № 311188 передбачено, що розмір вступного внеску становить 3% + ПДВ, щомісячний цілий Чистий внесок - 0,8333%, щомісячний Внесок в оплату послуг - 0,38% + ПДВ, плата за послуги, пов`язані з видачою автомобіля за системою - 3% + ПДВ.

За умовами пункту 7.3 Додатку № 2 до Угоди, якщо обрана Учасником марка та/або модель коштує дешевше, ніж модель Автомобіля, зазначена в Додатку №1 до Угоди, Учасник може зробити вибір із наступного: 1) Зарахувати різницю між цінами Автомобілів для послідовного скасування несплачених Повних внесків, які передбачені Графіком внесків цього Учасника, у зворотному порядку, починаючи з останнього Повного внеску. В подальшому такий Учасник повинен сплачувати майбутні Повні внески відповідно до Поточної ціни Автомобіля, вказаного в Додатку №1 до Угоди. Якщо зарахування різниці скасує сплату всіх Повних внесків Учасника, і залишиться грошове сальдо на користь Учасника, ТОВ «Авто Просто» зобов`язується повернути Учаснику таке сальдо протягом 30 (тридцяти) банківських днів від дати надання ним банківських реквізитів для перерахування відповідної суми; 2) Зарахувати різницю між цінами Автомобілів, розподіливши її на всі наступні несплачені Повні внески з метою пропорційного зменшення розміру Повних внесків, які залишаються до завершення Графіку внесків.

09 липня 2010 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися відповідати перед товариством у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за укладеною ним Угодою.

Як вбачається з договору застави від 21 липня 2010 року, укладеного між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 , останній передав в заставу для забезпечення вимог заставодержателя до заставодавця щодо виконання останнім своїх зобов`язань передбачених Угодою № 3111880 від 26 лютого 2010 року, Додатком №1 від 26 лютого 2010 року, Додатком №2 від 26 лютого 2010 року, Додатком № 3 від 26 лютого 2010 року до Угоди, автомобіль «JAC HFC102KП-1-1», кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір червоний, д/н НОМЕР_2 , зареєстрований: Дніпропетровським відділом ВРЕР УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 21 липня 2010 року, який належить на праві власності заставодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , виданого 21 липня 2010 року. Загальна вартість предмета застави на момент укладання договору складає 84 566,40 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що листом дистриб`ютор автомобіля «Chery Eastar» повідомив ТОВ «Авто Просто» про припинення виробництва автомобіля «Chery Eastar». Керуючись положенням п.9.1 ст. 9 Додатку № 2 до Угоди, у липні 2010 року позивач здійснив заміну автомобіля «Chery Eastar» на автомобіль «KIA RIO».

Із матеріалів справи також вбачається, що 21 липня 2010 року ОСОБА_1 отримав у власність автомобіль «JAC HFC102KП-1-1», кузов НОМЕР_1 , 2008 року випуску, колір червоний, д/н НОМЕР_2 , і зареєстрував його на своє ім`я у Дніпропетровському відділені ВРЕВ УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , д/н НОМЕР_2 .

Листом від 24 березня 2010 року дистриб`ютор автомобіля «Chery» (ТОВ «Сі Ей Автомотів») повідомив ТОВ «Авто Просто» про відсутність в його мережі автомобіля марки «Chery Eastar». Керуючись положенням п. 9.1 ст. 9 Додатку № 2 до Угоди, у березні 2010 року позивач здійснив заміну автомобіля «Chery Eastar» на автомобіль «KIA RIO», який найбільш подібний за ціною та технічними характеристиками.

Судом встановлено, що починаючи з липня 2020 року ОСОБА_1 припинив сплачувати щомісячні внески.

У зв`язку із чим, станом на 21 грудня 2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 143668, 51 грн., яка складається із заборгованості по оплаті послуг у розмірі 32100,42 грн. та заборгованості по сплаті чистих внесків у розмірі 111568,09 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази порушення відповідачем ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає до стягнення.

Колегія суддів зазначає, що відповідач ОСОБА_1 оскаржує рішення суду в частині позовних вимог, заявлених до нього, тому відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду переглядається в цих межах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині, у зв`язку з наступним.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Статтею 11 Закону України «Про ціни та ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Умовами укладеної між сторонами угоди передбачений обов`язок позивача про повну сплату ціни автомобіля та послуг відповідача шляхом оплати 120 внесків в порядку та розмірі, передбаченому умовами угоди та додатків до неї.

Згідно додатку № 2 Угоди система «АвтоТак» - це торговельна марка зареєстрована згідно із законодавством України та використовується для позначення послуг «Авто Просто» з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи порядковий номер його в групі. Після формування групи учасників залучення інших учасників не відбувається. Право на отримання автомобіля здійснюється в порядку, передбаченому угодою (статей 5, 6 додатку № 2 до Угоди), і відповідно до платежів, здійснених самим учасником, а не відповідно до платежів, здійснених іншими учасниками групи.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ «Авто Просто» гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов`язань, передбачених Угодою.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 ознайомлювався із умовами укладеної угоди перед її підписанням. Згідно ст. 10 Угоди підписання Угоди та Додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Угоди та Додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів Угоду та Додатки до неї, що засвідчує своїм підпис, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не містіть посилання на спростування вказаних фактів.

Згідно з п. 13.8 ст. 13 додатка N 2 до Угоди учаснику надається 7 календарних днів для того, щоб він міг детально ознайомитися з Угодою та прийняти її чи відмовитись від участі в системі «Авто Так». При цьому в разі розірвання Угоди протягом семи днів з дати її підписання учаснику повертається сума всіх коштів, внесених ним на рахунок ТОВ «Авто Просто». Для цього необхідно письмово повідомити ТОВ «Авто Просто» про розірвання Угоди. Однак, як установлено судом, відповідач-1 із заявою про розірвання Угоди в семиденний термін до ТОВ «Авто Просто» не звертався, що свідчить про його розуміння та згоду з усіма умовами Угоди.

Згідно із п. 2.5 ст. 2 ІІ розділу Додатку № 2 до Угоди позивач після укладення Угоди та включення його до групи в системі зобов`язаний сплачувати: 1) цілий чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу; або 2) половинний чистий внесок, щомісячний внесок в оплату послуг та щомісячний внесок в оплату страхового платежу.

Відповідно до п.2.1 ст.2 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи та повідомляється Авто Просто постачальником.

Згідно із п.3.2 ст.3 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди розмір авансових внесків розраховується відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент оплати.

Відповідно до п.2.7 ст.2 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди у випадку, якщо повний внесок сплачений в розмірі, який не відповідає поточній ціні автомобіля, дійсної на момент сплати, учасник, який вже одержав право на отримання автомобіля, зобов`язаний сплатити недоплачену частину внеску протягом строку дії графіків внесків за першою вимогою Авто Просто .

За умовами п. 9.1 додатку № 2 до угоди заміна на іншу марку та/або модель автомобіля може відбутися тільки за умови якщо протягом строку дії договору Постачальник здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти або продавати марку та/або автомобіль, зазначений в додатку №1 до договору.

Таким чином, підписуючи вказану угоду, ОСОБА_1 погодився щомісячно сплачувати повні внески, складові яких розраховуються із поточної ціни автомобіля, яка визначається на останній робочий день кожного місяця і може бути змінена, зокрема, у разі припинення продажу відповідної моделі і прийняття за основу розрахунку іншої моделі.

Вказана система оплати повністю узгоджується із правовою природою угоди про надання послуг з придбання товарів у групах, якою передбачається для учасника можливість отримати у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості за рахунок коштів, сплачених іншими учасниками групи, які не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це придбання автомобіля за такою угодою відбувається за його дійсною вартістю на момент купівлі, яка в силу ринкових тенденцій може відрізнитися від вартості автомобіля, виданого іншим учасникам раніше. За таких обставин сторонами не визначається остаточний обсяг грошового зобов`язання, так як сума щомісячних внесків та інших платежів залежить від ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця.

Зазначений висновок суду повністю кореспондується із правовими висновками, що викладені у Постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року, провадження № 61-3569св18.

Відповідно до правовідносин, які виникли між сторонами, ОСОБА_1 отримав у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, отже, за кошти, сплачені іншими учасниками системи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за дійсною вартістю на момент викупу, яка в залежності від ринкових тенденцій може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого позивачу раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає умовам ринку, обраному позивачем порядку придбання автомобіля та інтересам інших учасників системи, а тому не є несправедливими умовами у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

До подібних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22 травня 2019 року у справі № 285/1777/17, провадження № 61-39721св18, від 17 квітня 2019 року у справі №357/13841/16-ц, провадження № 61-30638св18.

Враховуючи, що предметом договору є надання ОСОБА_1 фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему АвтоТак, позивач не впливає на формування ціни товару, який надається реалізації його виробником (постачальником).

Укладена між сторонами угода у межах системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем в розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі договору з учасниками групи є отримання автомобілів усіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається у процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 380/63/16-ц (провадження № 14-230цс18).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що виписка по рахунку до позовної заяви долучена не була, а розрахунок заборгованості не може слугувати підставою для задоволення позову, колегією суддів відхиляється, оскільки матеріали справи містять належний розрахунок заборгованості, відповідач отримав обраний ним автомобіль та зобов`язався виконати умови договору (Угоди) та сплачувати передбачені ним платежі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18) зазначено, що «для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (див. пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач. ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року, у справі № 369/6892/15-ц)».

У зв`язку з чим, посилання апеляційної скарги на те, що прострочка по платежам почалась у 2016 році та посилання про застосування до заявлених позовних вимог наслідків спливу строку позовної відхиляються, оскільки відповідна заява про застосування наслідків спливу позовної давності до суду першої інстанції представником позивача ОСОБА_5 не подавалася.

Щодо доводів апеляційної скарги про не повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи, слід зазначити наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

З матеріалів справи встановлено, що інтереси відповідача ОСОБА_1 у даній справі представляла адвокат Сватенко Н.А. (т. 1, а.с. 48,49), яка була повідомлена про розгляд справи 16.06.2022 року та 16 червня 2022 року подала клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні, яке судом першої інстанції не було задоволено та справа розглянута по суті. (т. 1, а.с. 148-149). При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано вказав, що не дивлячись на введення в державі Україна воєнного стану через збройну агресію російської федерації, Ленінський районний суд м.Дніпропетровська, на день розгляду даної справи, функціонує у штатному режимі, і представник відповідача мала можливість надіслати будь-яку заяву по суті спору чи письмові пояснення стосовно своїх заперечень, або будь-які заяви з процесуальних питань, в тому числі, на електронну адресу суду. Однак будь-яких означених заяв чи клопотань від такого учасника справи до суду не надходило.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Рішення в оскаржуваній ОСОБА_1 частині як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга- без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2022 року, в оскаржувані частині, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: А.П.Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров