ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/895/23

Провадження № 22-ц/4820/913/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року (суддя Ходоровський І. Б.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що від спільного проживання з ОСОБА_2 у них є донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . За судовим наказом, виданим Летичівським районним судом Хмельницької області 18 березня 2020 року, з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На теперішній час матеріальний стан ОСОБА_2 покращився. Він отримує високу заробітну плату, інших дітей немає, спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі. Її матеріальний стан погіршився, має лише тимчасові заробітки, сама виховує троє дітей.

Тому позивачка просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів проводити з дня подання заяви.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року позов задоволено частково. Вирішено змінити розмір аліментів, визначений судовим наказом Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2020 року, з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) платника аліментів; стягувати аліменти щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/14 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини за судовим наказом Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 березня 2020 року з дня набрання законної сили рішенням суду. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вважає розмір аліментів безпідставно заниженим. В оскаржуваному рішенні відсутні мотиви визначення аліментів саме в розмірі 1/14 частини доходу відповідача. Вважає, що суд порушив права дитини на отримання аліментів. Відповідач фактично не заперечував проти зміни розміру аліментів.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції правильно установив, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до судового наказу, виданого Летичівським районним судом Хмельницької області 18.03.2020 у справі № 678/265/20, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідно до довідки Старосинявського відділу ДВС у Хмельницькому районі Хмельницької області від 22.01.2024 заборгованість зі сплати аліментів у відповідача станом на 22.01.2024 відсутня.

ОСОБА_2 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

За змістом довідки про грошове забезпечення ВЧ НОМЕР_1 № 141/60/84/1 від 09.02.2024 ОСОБА_2 за період з 21.07.2023 по 31.01.2024 отримав грошове забезпечення у сумі 564775,47 грн.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково позов, суд виходив з того, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Аліменти у розмірі 1/14 частини доходу відповідача є достатніми для належного утримання дитини.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

За змістом частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зміст статей 181, 192 СК України дає підстави для висновку про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є незмінним.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може передбачати й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у твердій грошовій сумі та навпаки).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Розмір аліментів, що стягуються з відповідача, не забезпечує матеріальні потреби дитини відповідно до її віку з урахуванням зростання цін на товари та послуги.

Після стягнення аліментів на підставі судового наказу матеріальний стан ОСОБА_2 покращився.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції про зміну розміру аліментів за позовом стягувачки. Аліменти у новому розмірі підлягають стягненню з дня набрання рішенням суду законної сили.

Проте колегія суддів не погоджується з розміром аліментів, визначеним судом. Доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу з таких підстав.

У частині 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частини 1 статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1 і 2 статті 27 Конвенції).

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідач є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення.

Інших дітей на утриманні немає.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про обов`язок утримувати неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки відповідно до свідоцтва про її народження він не є батьком.

Відповідач не надав доказів на підтвердження обставин, які б перешкоджали йому сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини доходу.

Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аліменти у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, забезпечить виконання батьком законодавчо закріпленого обов`язку з утримання дитини та її право на утримання.

Крім того, апеляційний суд враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обидва з батьків для розвитку дитини. У справі такий тягар здебільшого лягає лише на матір.

З огляду на викладене вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Рішення суду першої інстанції потрібно змінити і збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів з 1/14 частини заробітку (доходу) до 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів.

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України зміні підлягає розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції помилково вказав про звільнення відповідача від сплати судового збору відповідно до пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та ухвалив компенсувати судові витрати у справі у розмірі 1073,60 грн за рахунок держави.

Згідно з пунктом 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_2 є відповідачем у справі про зміну розміру аліментів. Спір не пов`язаний з виконанням ним військового обов`язку чи службових обов`язків.

Рішення суду першої інстанції в частині компенсації судового збору за рахунок держави потрібно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з відповідача з урахуванням ціни позову згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судового збору в сумі 3355,80 грн.

В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року змінити і збільшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів з 1/14 частини заробітку (доходу) платника аліментів до 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання законної сили рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 22 лютого 2024 року в частині компенсації судового збору за рахунок держави скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у сумі 3355,80 грн (три тисячі триста п`ятдесят п`ять грн 80 коп.).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 07 травня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта