Справа № 190/1379/24
Провадження №2/190/404/24
УХВАЛА

18 вересня 2024 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

В провадженні П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про перехід від спрощеного провадження до розгляду справи в загальне позовне провадження.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення клопотання про перехід від спрощеного провадження до розгляду справи в загальне позовне провадження заперечував.

Вислухавши сторони, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини 4 статті 19 ЦПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному провадженні.

Згідно частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), а також справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимогстатті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

Відповідно до вимог частини 6 статті 279 КПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у частині 4 статті 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляд в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Частиною 3 статті 274 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, оцінивши критерії, визначені у частині 3 статті 274 ЦПК України, суд встановив, що предмет даної справи не підпадає під обмеження, які визначені частиною 4 статті 274 ЦПК України, справа є малозначною справою, тому дана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження.

Доводи представника відповідача не можуть бути підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження до загального, а підстав, які б перешкоджали розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження і обумовили б необхідність переходу до загального позовного провадження, немає.

Незгода із поданим позовом не може слугувати єдиною підставою для переходу зі спрощеного позовного провадження на загальне, натомість категорія та незначна складність справи свідчить про найефективніше використання принципів розумних строків під час розгляду даної справи.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, а також з урахуванням малозначності справи та конкретних обставин справи, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, тому клопотання представника відповідача щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.19, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про перехід від спрощеного провадження до розгляду справи в загальне позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - відмовити.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 19 вересня 2024 рку.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса