Справа № 346/6815/23
Провадження № 2/346/392/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю: секретаря Романчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал", треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в листопаді 2023 року ОСОБА_1 дізналася, що на виконанні у приватного виконавця Кушнір Олега Вікторовича знаходиться виконавчий напис № 91159, виданий 09.04.2021 р. приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, відносно себе.

Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 09 квітня 2021 року реєстраційний номер 91159.

З виконавчого напису позивач Ніньовська І І. дізналася, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальності «Вердикт Капітал» є правонаступником усіх прав та обов?язків на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23-06/20 та додатку N?2 акту прийому-передачі реєстру боржників від 06.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» за кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» 13.05.2021 р. звернулося до третьої особи по справі приватного нотаріуса, для вчинення виконавчого напису кредитному договору -18302 від 31 жовтня 2020 року.

За виконавчим написом сума заборгованості за період з 31.10.2020 р. по 06.04.2021 року, становить 6 719.00 грн. в тому числі: - ?? прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2000 (дві тисячі) грн.; - прострочена заборгованість за по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 4 176 (чотири тисячі сто сімдесят шість) грн.; - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 546.00 (п?ятсот сорок шість) грн.; - ??плата за вчинення виконавчого напису - 650 (шістсот п?ятдесят) грн. Загальна сума , що підлягає стягненню - 7 369.00 (сім тисяч триста шістдесят дев`ять) грн.

Позивач ОСОБА_3 вважає, що виконавчий напис, вчинений третьою особою приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 09 квітня 2021 року реєстраційний номер: 91159 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172.

Зокрема звернула увагу, що у відповідності до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій та Переліку документів, за якими стягнення проводить у безспірному порядку на підставі виконавчих напис нотаріусів на підставі виконавчих написів нотаріусів у редакції, що діяла на момент оскаржуваного виконавчого напису 09 квітня 2021 року, виконавчий напис нотаріуса не може вчинятися на кредитному договорі, укладеному у простій письмовій формі.

Просить, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за № 91159, вчинений 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 7 369 .00 грн. за кредитним договором № -18302 від 31 жовтня 2020 року; стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача 1878,80 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору та 7000 грн. витрат з надання правової допомоги адвоката.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 березня 2024 року витребувано у відповідача та третіх осіб належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для винесення оскаржуваного виконавчого напису.

Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимог підтримала та просила задоволити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" в судове засідання не з`явився. Заперечуючи проти позову подав відзив в якому зазначив, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів , які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Щодо безспірності заборгованості зазначив, що безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною. Вказав, що в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язанння. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен відмовити у вчиненні виконавчого напису. Із врахуванням даних обставин, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Окрім того, разом із відзивом на позов надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки на підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, довіреність); документи що свідчать про оплату гонорару та інших витрат пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Представник відповідача вказав, що до позовної заяви не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, тому просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Вимоги ухвали про витребування доказів відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" не виконано, однак подавно заяву, в якій зазначено, що виконати ухвалу суду неможливо, оскільки дані документи слугували підставою для звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника і знаходяться в матеріалах справи нотаріуса.

Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна явку не з явилася, уповноваженого представника до суду не забезпечила, про причини неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлялась належним чином.

Вимоги ухвали суду про витребування доказів приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Яною Вікторівною, не виконано.

Приватний виконавець виконавчого округу виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович в судове засідання не з`явився, про причини неявки не сповістив, про дату та час судових засідань повідомлявся належним чином.

Вимоги ухвали суду про витребування доказів приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олегом Вікторовичем, не виконано.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, викладені у відзиві на позов пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Предметом позову у даній цивільній справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі «ЦК України») кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати і, крім того, бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону), зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі «Порядок вчинення нотаріальних дій», «Порядок»).

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі «Перелік»).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

На момент звернення заінтересованих осіб до нотаріуса з метою ініціювання вчинення нотаріальної дії відсутність спору про право цивільне є обов`язковою умовою, а наявність спору у свою чергу унеможливлює вчинення нотаріальної дії і є перешкодою, яка утворює підстави для відкладення і зупинення нотаріального провадження (стаття 42 Закону України «Про нотаріат»).

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Як встановлено судом, 09 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області вчинено виконавчий напис №91159 про стягнення з позивача ОСОБА_1 за кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інкасо Фінанс", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за Кредитними договорами 23-06/20 та Додаток №2 Акту прийому передачі Реєстру Боржників від 06 квітня 2021 року є відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал". Строк платежу за Кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів.

Стягнення заборгованості проводилась за період з 31 жовтня 2020 року по 06 квітня 2021 року.

Сума заборгованості складає прострочену заборгованість за сумою кредиту, що становить 2000,00 грн.; прострочену заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 4173,00 грн; строкову заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 546,00 грн.; плату за вчинення виконавчого напису 650,00 грн.; загальна сума, що підлягає стягненню становить - 7369,00 грн. (а.с.14).

У разі якщо відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" вважає, що у позивача ОСОБА_1 наявна заборгованість за вказаним кредитним договором, то відповідача не позбавлено права звернутися до суду із позовом про стягнення такої заборгованості.

В той же час, в матеріалах справи не міститься належного доказу, що підтверджує безспірність заборгованості позивача боржника ОСОБА_1 та встановлює прострочення виконання нею зобов`язань за Кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року.

Судом не встановлено, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису у розпорядженні приватного нотаріуса Головкіної Яни Вікторівни містився належний документ, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання за Кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року.

При цьому, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Натомість, зі змісту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період 31 жовтня 2020 року по 06 квітня 2021 року, що свідчить про те, що вказана сума заборгованості не вважається безспірною.

Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, яка набрала законної сили з моменту проголошення, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, якою залишено без змін постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року.

Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), якого суд застосовує до даних спірних правовідносин.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц).

На спростування викладено стороною відповідача не надано суду доказів, що виконавчий напис № 91159 від 09 квітня 2021 року було вчинено на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору.

Отже, проаналізувавши матеріали справи суд дійшов висновку, що виконавчий напис № 91159 від 09 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" простроченої заборгованості за сумою кредиту, що становить 2000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 4173,00 грн; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 546,00 грн.; плати за вчинення виконавчого напису 650,00 грн.; загальна сума, що підлягає стягненню становить - 7369,00 грн., вчинено з порушенням вимог закону, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, що для його видачі були достатні правові підстави, у зв`язку з чим суд знаходить підстави для визнання даного виконавчого листа таким, що не підлягає до виконанню.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Докази, які б спростовували доводи позивача в матеріалах справи відстуні, і відповідачем не спростовані.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано договір №30 про надання правової допомоги від 01 травня 2023 року, акт про надання послуг від 20.11.2023 року та квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 20.11.2023 року, з якої вбачається що вартість послуги становила 7 000 грн. (а.с. 15,16, 24-26), тому на користь позивача з відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю "Кредит капітал" слід стягнути вказану суму правової допомоги.

Судові витрати зі сплати судового збору слід розподілити у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 610, 623, 1054 ЦК України, ст.ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 77-81, 141, 178, 247, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 09 квітня 2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрований в реєстрі за № 91159, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал"- простроченої заборгованості за сумою кредиту, що становить 2000,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 4173,00 грн; строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що становить 546,00 грн.; плати за вчинення виконавчого напису 650,00 грн., а всього на загальну суму 7369,00 грн., за кредитним договором -18302 від 31 жовтня 2020 року.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал" на користь позивача ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 (п`ять тисяч) грн. та судовий збір в сумі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт капітал", місцезнаходження: місто Київ, вулиця Кудрявський Узвіз, 5Б, ;

Приватний нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіна Яна Вікторівна, місцезнаходження: місто Обухів, вулиця Київська, 118, офіс 1, Київської області.

Приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір Олег Вікторович, місцезнаходження: місто Івано-Франківськ, вулиця Чорновола, 4, офіс 2.

СуддяБеркещук Б. Б.