Справа № 591/8748/23
Провадження № 2/591/1351/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про звільнення від сплати заборгованості по аліментам

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 звільнення від сплати заборгованості по аліментам і просить суд частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.08.2016 року у справі № 591/2784/16-ц за період з 01.11.2016 року по 05.04.2019 рок у сумі 32521,94 грн. та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката. Свої позовні вимоги мотивує тим, що йому нічогоне було відомо про прийняття судом рішення у справі № 591/2784/16-ц про стягнення з нього аліментів, у зв`язку із чим відсутня вина платника аліментів у виникненні заборгованості, що має істотне значення. Про існування рішення суду та стягнення аліментів ОСОБА_1 дізнався 31 липня 2020 року. Після ухвалення судового рішення він був офіційно працевлаштований, однак відрахувань із зарплати виконавчою службою не проводилося.Також у період часу з 01 листопада 2016 року по 05 квітня 2019 року ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3 , дитина перебувала на спільному утриманні сторін, через що остання не зверталася до державної виконавчої служби з метою примусового виконання рішення суду. ОСОБА_2 не мала до нього претензій щодо утримання дитини та сплати аліментів, оскільки виконавчий лист про стягнення аліментів був поданий після спливу трьох років з дня ухвалення судового рішення. Враховуючи наведене просить позов задовольнити повністю.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Грищенко Д.М. в письмовій заяві позов підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та участі позивача, просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, до суду не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася та не подала його.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, допитавши заявленого позивачем свідка ОСОБА_4 , дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що Зарічним районним судом м. Суми 12 серпня 2016 року було постановлено рішення за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа № 591/2784/16-ц) та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.06.2016 року.

Вказане судове рішення позивачем ОСОБА_1 не було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.08.2016 року.

Натомість відповідачка ОСОБА_2 таке рішення суду отримала 25 серпня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.08.2016 року.

Із заявою про примусове стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 до Зарічного відділу ДВС відповідачка ОСОБА_2 звернулася 31.10.2019 року.

Актом державного виконавця від 31.07.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 з`явився до відділу виконавчої служби, надав квитанції про сплату аліментів.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трегубова О.В. позивачу ОСОБА_1 була нарахована заборгованість зі сплати аліментів за період з 02.06.2016 року по 01.09.2022 року у сумі 109115,5 грн..

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків № 1819-22-11521 станом на 14.10.2022 року підтверджується факт офіційного працевлаштування та отримання доходів ОСОБА_1 у різні періоди 2017-2020 років.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2020 року у справі № 591/2324/19, яке набрало законної сили, ОСОБА_2 відмовлено у визнанні ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 . Вказаним рішенням, зокрема, встановлено, що коли померла мати ОСОБА_1 , вони із ОСОБА_2 помирилися, зійшлися, продали свої квартири та купили будинок по АДРЕСА_1 . Вона їздила на заробітки до Польщі, а він проживав із донькою. Після приїзду з Польщі ОСОБА_2 не пускала ОСОБА_1 у будинок. В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердила, що ОСОБА_1 перестав проживати за адресою: АДРЕСА_1 з 05 квітня 2019 року.

Свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 підтверджується, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бориспіль Київської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 .

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи на ім`я ОСОБА_1 та паспорта на ім`я ОСОБА_2 вбачається, що сторони з 13.06.2017 року були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довіреністю від 25.05.2017 року ОСОБА_7 (батько позивача) уповноважив ОСОБА_2 зібрати документи та продати належну йому квартиру АДРЕСА_2 , а відповідно до договору купівлі-продажу від 26.05.2017 року ОСОБА_2 продала від імені ОСОБА_7 вказану квартиру.

Допитаний в судовому засіданні 22.02.2024 року свідок ОСОБА_4 пояснив, що знайомий із сторонами по справі, був їхнім сусідом. У 2016 році після смерті матері позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стали проживати однією сім`єю разом із дочкою ОСОБА_3 , 2006 року народження. У 2017 році продали квартири та купили будинок по АДРЕСА_1 , де він був одного разу у гостях. ОСОБА_2 їздила на заробітки до Польщі, а ОСОБА_1 залишався з дитиною, працював на вантажній « ОСОБА_8 ». Припинили спільно проживати приблизно через півтора-два роки, коли ОСОБА_2 вигнала з будинку ОСОБА_1 ..

Приписами частини 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19 було визначено, що вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд може, за передбачених статтею 197 СК України умов, повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що наведені позивачем обставини мають істотне значення, оскільки частково заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, а через необізнаність про існування рішення суду про їх стягнення, у той період, коли позивач спільно проживав із відповідачем та дитиною, а ОСОБА_2 більше трьох років не вживалися заходи із примусового стягнення аліментів.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне: відповідно до ч. 1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб фізичною особою, то сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 1073 грн. 60 коп..

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи викладені вище критерії суд вважає співмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката у сумі 4000 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11-13, 76-81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам - задоволити.

Звільнити частково ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) від сплати заборгованості за аліментами за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.08.2016 року у справі № 591/2784/16-ц за період з 01.11.2016 року по 05.04.2019 року у сумі - 32521,94 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 21 травня 20224 року.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО