Справа №461/1960/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4458, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 06 грудня 2007 року. В порядку положень ч. 3 ст.211 ЦПК України судовий розгляд здійснювати за відсутності позивача.

В обгрунтування поданого позову покликається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 06 грудня 2007 року. Від даного шлюбу у подружжя народилася дитина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач зазначає, що шлюбні відносини, в повному розумінні значення цього терміну, в яких присутня духовна складова, взаємоповага та бачення спільного майбутнього, між сторонами фактично вже припинені, враховуючи те, що зараз подружжя не проживає разом, спільного господарства не веде.

Так, позивач та відповідач є людьми з різними характерами, темпераментами, цінностями, поглядами на життя, в тому числі на сімейне, щодо ведення спільних справ, господарства, спільних інтересів у них немає, стосунки вичерпали себе. Примирення між сторонами неможливе. Подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки сторони давно живуть своїми інтересами та не бажають підтримувати будь-які зв`язки, а тому якнайшвидше розірвання шлюбу між ними є доцільним для обох сторін по справі, а вжиття будь-яких заходів примирення буде суперечити моральним засадам суспільства, оскільки буде спрямоване на примушування позивача до перебування у шлюбі, якого фактично вже не існує.

Так, сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення.

На даний момент, донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачкою та надалі продовжить проживати разом з матір`ю, про що сторонами набуто спільної згоди.

Просить суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 08 березня 2024 року матеріали позовної заяви залишено без руху.

25 березня 2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін судове засідання на 18 квітня 2024 року на 14 год. 00 хв.

26 березня 2024 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого всі вимоги, обгрунтування, обставини викладені в позовній заяві, відповідач визнає в повному обсязі, внаслідок чого просить суд позов задоволити. Проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст.51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

У відповідності до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Суд встановив, що 06 грудня 2007 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином Казахстану та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянкою України було укладено шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №4458, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

У шлюбі в ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 .

Як вбачається зі змісту позовної заяви так і з заяви відповідача про визнання позову, шлюбні відносини, в повному розумінні значення цього терміну, в яких присутня духовна складова, взаємоповага та бачення спільного майбутнього, між сторонами фактично вже припинені, враховуючи те, що зараз подружжя не проживає разом, спільного господарства не веде. Позивач та відповідач є людьми з різними характерами, темпераментами, цінностями, поглядами на життя, в тому числі на сімейне, щодо ведення спільних справ, господарства, спільних інтересів у них немає, стосунки вичерпали себе. Примирення між сторонами неможливе. Подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки сторони давно живуть своїми інтересами та не бажають підтримувати будь-які зв`язки, а тому якнайшвидше розірвання шлюбу між ними є доцільним для обох сторін по справі, а вжиття будь-яких заходів примирення буде суперечити моральним засадам суспільства, оскільки буде спрямоване на примушування позивача до перебування у шлюбі, якого фактично вже не існує. Сім`я фактично розпалась, у зв`язку з чим виникла необхідність у юридичному оформленні розлучення.

На даний момент, донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачкою та надалі продовжить проживати разом з матір`ю, про що сторонами набуто спільної згоди.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження формального шлюбу, у зв`язку з чим доцільно є такий розірвати, а позов задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 223, 247, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.56, 112, 113, 114 СК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу, - задоволити.

Розірвати шлюб, укладений 06 грудня 2007 року між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином Казахстану та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянкою України, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції міського відділу реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис за №4458, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 квітня 2024 року.

Суддя В.Ф. Романюк