Справа № 274/1807/24 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т. Б.
Категорія 39 Доповідач Борисюк Р. М.
У Х В А Л А

16 вересня 2024 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Борисюка Р.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Трояновської Г.С.,

вирішуючи питання відповідно до вимог статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року

по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду, 26 липня 2024 року з порушенням строку на апеляційне оскарження представник відповідачки подав апеляційну скаргу, у якій міститься клопотання про поновлення строку.

Клопотання мотивовано тим, що копію рішення його довірителька отримала 12 липня 2024 року, тому відповідно до норм чинного законодавства має право на поновлення строку.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06 серпня 2024 визнано не поважними підстави пропуску строку апеляційного оскарження. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків тривалістю не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання ухвали суду, представник відповідачки адвокат Гуменюк О.В. подав заяву, яку мотивує тим, що Апелянт отримав, а саме ознайомився із повним текстом судового рішення 12 липня 2024 року після забезпечення його загального доступу на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання процесуальних строків, зокрема, строків на апеляційне оскарження, є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватися з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (справа Воловик проти України від 06 грудня 2007 року, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (справа Перетяка та Шереметьев проти України від 21 грудня 2010 року №17160/06 та N35548/06, §34, ЄСПЛ).

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина 3 статті 3 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини 2 статті 354 ЦПК України).

Отже, у відповідності до норм чинного цивільного процесуального кодексу України, строк оскарження судових рішень в апеляційному порядку обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2024 року Бердичівським міськрайонним судом було ухвалено рішення без учасників справи (а.с.46-48), повний текст якого виготовлений 10 червня 2024 року (а.с.48 зворот). Відповідно до супровідного листа суду оскаржуване рішення 21 червня 2024 року було направлена на адресу апелянта (а.с.49). Відомості про вручення копії рішення суду матеріали справи не містять.

У заяві про поновлення строку представник відповідачки посилається на те, що копію рішення його довірителька отримала 12 липня 2024 року, однак не додає будь яких доказів на підтвердження даної обставини та такі не містяться у матеріалах справи.

Відповідно до статті 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже строк на апеляційне оскарження закінчився 10 липня 2024 року.

З огляду на зміст цивільного процесуального кодексу України, поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Законодавець передбачив, що причини поважності пропуску процесуального строку суд оцінює, зважаючи на обґрунтування поважності цих причин та наданих доказів. Така оцінка відбувається з дотриманням норм статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, яка встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Представник ОСОБА_1 не надав суду доказів поважності причин пропуску строку та такі не встановлені судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 358, 374, 388, 389-391 ЦПК України

у х в а л и в:

Визнати неповажними підстави пропуску строку апеляційного оскарження.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Гуменюка Олександра Володимировича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня постановлення.

Головуючий Судді