Справа № 212/3317/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2024 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 25.04.2024, просить суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 11 456,71 грн та моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в сумі 40 000 грн, а також стягнути судові витрати, які складаються із сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 1 211,20 грн., витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 6 000 грн, правничої допомоги у розмірі 2 500 грн..

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником автомобіля «Chery Eastar» н.з. НОМЕР_1 . 04 лютого 2024 року о 08:35 годині в м. Кривому Розі по вул. Січеславська, навпроти буд. 5, відбулась ДТП - наїзд автомобіля «ВАЗ 2105» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 на автомобіль «Chery Eastar» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. ДТП сталася через порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, за що постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 21.04.2024 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначив, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Вказав, що згідно висновку експерта №30/24 від 06 березня 2024 року, розмір заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди становить 59 837,05 грн, яка складається з вартості відновлювального ремонту, дійсної вартості запчастин, з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Зазначив, що 25 березня 2024 року Моторним (транспортним) страховим бюро України матеріальна шкода, завдана в результаті ДТП була частково відшкодована у розмірі 48 380,34 грн, а тому відповідач повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду у розмірі 11 456,71 грн. Крім того, позивач зазначає, що у зв`язку з ДТП йому заподіяну і моральну шкоду, яка виразилася у негативних емоціях та стресі, які зазнав позивач внаслідок пошкодження належному йому автомобіля, який на теперішній час не відновлений, і відповідно користуватися ним не має можливості, що змусило позивача змінити звичайний розклад його життя, завдало незручностей у повсякденному житті, призвело до додаткових емоційних навантажень та необхідності витрачати додатковий час та зусилля з метою відновлення порушених прав, організації свого життя, оскільки після розлучення з позивачем проживає неповнолітній син, якому 11 років, а також позивач періодично їздив на автомобілі до старшого сина, якому 21 рік, і який проходить військову службу у лавах ЗСУ. Моральну шкоду позивач оцінює у 40 000 грн.

Ухвалою судді від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи.

Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів 17.04.2024, а також заяву про зменшення позовних вимог 25.04.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими поштовими повідомленнями, не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2024 о 08:35 годині в м. Кривий Ріг, Покровський район, по вул. Січеславська, навпроти буд. 5, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості для руху, а також не обрав безпечної дистанції під час зміни напрямку руху, не переконався у безпечності для інших учасників дорожнього руху, та в подальшому при виникненні перешкоди для руху своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль «Chery» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, для надання переваги у русі пішоходам які переходили проїзну частину. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року, що набрала законної сили 04 березня 2024 року, ОСОБА_2 , який порушив п.п. 2.3б, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1 ПДР, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Автомобіль «Chery Eastar» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 (а.с. 10).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_4 за №30/24 транспортно-товарознавчого дослідження по визначення матеріального збитку, складеного 06 березня 2024 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля «Chery Eastar» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , складає 59 837,05 грн (а.с. 13-46).

Відповідно до платіжної інструкції №848629 від 25 березня 2024 року, платником МТСБУ перераховано на рахунок отримувача ОСОБА_1 виплату по справі №100424, згідно наказу №3.1/5391 від 25.03.2024 (т.з. НОМЕР_1 ) у розмірі 48 380,34 грн (а.с.66).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Оскільки, винним в ДТП є відповідач ОСОБА_2 , який на відповідній правовій підставі, на момент настання ДТП, володів транспортним засобом, останній несе відповідальність за завдану позивачу матеріальну шкоду, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкоду у розмірі 11 456,71 грн.

Що стосується відшкодування моральної шкоди у розмірі 40 000 грн суд виходить з наступного.

Відповідно до п. п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У відповідності зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку.

Такі правові висновки зазначені у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі № 201/3997/18; постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі № 686/20079/18 (провадження № 61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 .

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 46 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, рішення Європейського суду є обов`язковими для держав-учасниць Конвенції, суд враховує прецедент практики Європейського суду з прав людини, якою визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, де визнана презумпція моральної шкоди. Так, рішенням від 27 липня 2004 року по справі «Ромашов проти України», суд стягнув на користь заявника моральну шкоду, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій та має бути подана письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких суд може відхилити вимогу повністю або частково». Суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Судом встановлено, що майно позивача - «Chery Eastar» реєстраційний номер НОМЕР_1 був пошкоджений внаслідок ДТП за участі автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 , у зв`язку із чим ОСОБА_1 було завдано суттєвих незручностей у організації його життя, що призвело до душевних переживань, зміни психологічного стану, але, на думку суду, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в заявленому розмірі, а тому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 20 000 грн, що на переконання суду є достатнім з врахуванням засад розумності, справедливості та співмірності.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн, витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 6 000 грн, витрати на правничу допомогу пов`язану з підготовкою позовної заяви у розмірі 2 500 грн (а.с. 1, 54, 53).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-82, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11 456 (одинадцять тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень 71 коп., моральну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп., витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 6 000 ( шість тисяч) гривень, витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 14 травня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко