УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 216/5973/21

провадження № 61-2740 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та її адвоката Чепурнова Віталія Івановича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 04 вересня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у цій справі, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Зазначила, що після скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції, її представник отримав повідомлення про те, щоГоловним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було надіслано до суду першої інстанції витребувану ухвалою від 09 січня 2023 року інформацію про доходи ОСОБА_2 , яка відсутня як в матеріалах справи так і в суді в цілому. З урахуванням зазначеного ОСОБА_1 вважає, що мають місце нововиявлені обставини, які існували на час ухвалення судового рішення у справі, проте не були встановлені судом.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року.

25 лютого 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» адвокат Чепурнов В. І., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а 01 березня 2024 року - через засоби поштового зв`язкуОСОБА_1 подали касаційні скарги на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року, у яких просять її скасувати та ухвалити нове про залишення в силі рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 липня 2023 року та додаткового рішення цього ж суду від 04 вересня 2023 року.

Перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про їх необгрунтованість, з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказані заявником обставини не є нововиявленими, оскільки відсутність в матеріалах справи витребуваної з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області інформації про доходи ОСОБА_2 є процесуальним недоліком розгляду справи та не вважається нововиявленою обставиною. ОСОБА_1 не навела жодних фактичних обставин, які можна вважати нововиявленими.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та у розумінні статті 423 ЦПК Українитакими не являються, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення.

Доводи касаційних скарг про те, що інформація про виконання ухвали від 09 січня 2023 року відсутня як в матеріалах справи так і в суді в цілому, тому саме ці обставини мають значення для вирішення справи та є істотними для ухвалення правильного рішення у справі, зводяться до незгоди із висновками суду апеляційної інстанції щодо встановлених обставин та зводяться до переоцінки доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційних скарг, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційних скарг матеріалів убачається, що касаційні скарги є необґрунтованими, правильне застосовування пункту 1 частини другої статті423 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду таких скарг не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в них доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цими касаційними скаргами.

Керуючисьчастинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами ОСОБА_1 та її адвоката Чепурнова Віталія Івановича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара