Справа № 362/1712/24
Провадження № 2/362/1545/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що він є клієнтом відповідача та має відкритий картковий рахунок з якого було незаконно списано грошові кошти на загальну суму 58 097 гривень 82 копійки.

Також, зазначив, що після врегулювання даної ситуації, банк повернув йому на рахунок грошові кошти в сумі 56 795 гривень 00 копійок, неповернутими лишилися 1 302 гривні 82 копійки, в тому числі:

- 1 201 гривень 67 копійок з числа сум незаконно виконаних помилкових операцій;

- 101 гривня 15 копійок комісійної винагороди.

Крім того, позивач вважає, що відповідно до частини 10 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», відповідач зобов`язаний сплатити йому пеню в розмірі 4 063 гривень 57 копійок.

Посилаючись на відповідні положення банківського законодавства, позивач вважає незаконними такі дії відповідача та просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в загальній сумі 5 366 гривень 39 копійок (а.с. 35 41).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

17 квітня 2024 року судом отримано відзив на позов у якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та зазначив про те, що даний позов підписано особою, яка не має право на його підписання, а відповідач діяв відповідно до положень цивільного законодавства, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та Інструкції Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 та позивачем не доведено неправомірність списання вказаних сум грошових коштів (а.с. 48 59).

Ухвалою від 18 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи за підсудністю (а.с. 73).

Також, представником відповідача надано додаткові письмові пояснення за якими претензійну справу по всім транзакціям клієнтом виграно і кошти у період з 21 по 31 січня 2024 року повернуті на картку НОМЕР_1 клієнту в повному обсязі в сумі 49 808 гривень 60 копійок, а факт шахрайства у відношенні позивача став можливим через порушення ним як клієнтом Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 76 83).

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Позивач є клієнтом відповідача і має відкритий картковий рахунок № НОМЕР_2 .

Під час розгляду справи вказану обставину сторони визнали і не оспорили.

Із наданих представником відповідача на підтвердження своїх заперечень письмових доказів вбачається, що перевіркою руху коштів по картковому рахунку НОМЕР_2 (WGMVC CLASSIC CHIP WAGE INSTANT, SAMDNWFC8) встановлено, що у період з 16:18:22 години 30.10.2023 року по 06:19:25 годину 31.10.2023 року по рахунку проведено шість оспорюваних клієнтом фінансових операцій на загальну суму 49 808 гривень 60 копійок.

Відповідно до відомостей щодо проведення банком претензійної роботи (за заявками повернення платежів chargeback) по зазначеним транзакціям банком проводилася робота над поверненням коштів згідно до процедури chargeback.

Згідно із запису банком претензійну справу по всім транзакціям виграно, кошти у період з 21 по 31 січня 2024 року повернуті на картку НОМЕР_1 клієнту ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 86 154).

У зв`язку із цим, суд критично оцінює доводи позивача про те, що неповернутими лишилися 1 201 гривень 67 копійок на думку позивача незаконно перерахованих коштів, оскільки згідно із запису банком претензійну справу по всім транзакціям виграно та кошти в повному обсязі повернуті на картку клієнту.

Також, суд не погоджується та відхиляє доводи позивача про те, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 4 063 гривень 57 копійок на підставі частини 10 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги».

Зокрема, норма частини десятої статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачає, що у разі виконання помилкової платіжної операції з рахунку неналежного платника надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення помилки або після отримання повідомлення неналежного платника (залежно від того, що відбулося раніше) переказати за рахунок власних коштів суму платіжної операції на рахунок неналежного платника та сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку коштів за помилковою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок неналежного платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати неналежному платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану помилкову платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Натомість, з урахуванням визначення основних термінів Закону України «Про платіжні послуги» відповідач не є надавачем платіжних послуг, який надає послугу еквайрингу платіжних інструментів та має ліценцію на надання такої послуги (еквайринговою установою).

Натомість, відповідач є банком юридичною особою, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги (визначення термінів у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Тобто, у відповідача який є банком, а не еквайром відсутній обов`язок сплатити позивачу пеню на підставі частини десятої статті 86 Закону України «Про платіжні послуги».

Крім того, за наведених обставин у відповідача який є банком, а не еквайром також відсутній обов`язок сплатити позивачу 101 гривню 15 копійок комісійної винагороди, оскільки відповідно частини другої статті 89 Закону України «Про платіжні послуги», у разі підтвердження неправомірності проведеної платіжної операції еквайр зобов`язаний у порядку, визначеному правилами відповідної платіжної системи, але у строк не більше 10 календарних днів, повернути емітенту кошти в обсязі, в якому була проведена платіжна операція, та відшкодувати суму комісійної винагороди (за наявності такої комісійної винагороди), утриманої/сплаченої такому еквайру за платіжну операцію.

Як наслідок, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних сум грошових коштів.

При цьому, суд не досліджує обставини здійснення кримінального провадження стосовно перерахування грошових коштів з рахунку позивача та доводи відповідача про порушення позивачем як клієнтом Умов і правил надання банківських послуг, оскільки претензійну справу по всім транзакціям клієнтом виграно і кошти в повному обсязі повернуті на картку позивача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про платіжні послуги», Законом України «Про банки і банківську діяльність», статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення грошових коштів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 12 вересня 2024 року.