Справа №751/486/24
Провадження №2/751/674/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Шевченко А.О.,

з участю позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Сиводід О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем; визначити місце проживання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком за місцем його фактичного проживання.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20.01.2017 року, актовий запис № 49. У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, у них не співпадають погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Після повномаштабного вторгнення РФ на територію України відповідач виїхала за межі України, не повдомляє позивача де вона знаходиться. Іноді телефонує, погрожує, що коли облаштується за кордоном, забере без його дозволу дитину, але позивач не уявляє життя без сина. ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю до 18 років. Законним представником (опікуном) дитини з інвалідністю є позивач ОСОБА_1 . Дитина з самого народження постійно проживає з позивачем у належних умовах, знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, місце проживання відповідача позивачу невідомо. Тому вимушений звертатись з даним позовом до суду.

Ухвалою судді від 30.01.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду у підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22.02.2024 підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явились, від неї на адресу суду надійшла заява, у якій просить розглянути справу у її відсутність, вказує, що дійсно з позивачем давно не проживають разом, вона виїхала з їхнього спільного місця проживання та намагається влаштувати своє особисте життя. Сина до себе поки що не забрала, оскільки не має роботи та свого житла. З приводу місця проживання дитини дійти згоди з чоловіком у добровільному порядку не змогли (а.с. 24). Відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не надавала.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, просять суд прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , 20.01.2017 укладений шлюб, який зареєстрований Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №49. Прізвища чоловіка після реєстрації шлюбу - « ОСОБА_5 », прізвище дружини після реєстрації шлюбу- « ОСОБА_5 » (а.с. 75).

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім`ю.

Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, підстав для примирення подружжя - немає.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, є доцільним вирішення спору сторін про визначення місця проживання їх спільної дитини.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно зі ст.ст. 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батька. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, а також частин 7 і 8 статті 7 Сімейного кодексу України врегульовано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі) проте з ким із них і, хто саме з дітей залишається, суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Судом встановлено, що згідно довідки Управління адміністративних послуг ЧМР про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 04.01.2024 № 95, станом на 03.01.2024 у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.10).

Актом про проживання особи без реєстрації складеним 16.01.2024 року майстром дільниці по благоустрою та експлуатації житлового фонду КП «ЖЕК-13» ЧМР ОСОБА_7 з участю заявника ОСОБА_2 , відків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підтверджено, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає з січня 2017 року без реєстрації громадянин ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю до 18 років, законним представником (опікуном) дитини є ОСОБА_1 , 1988 року народження (а.с.8).

За інформацією лікаря з надання первинної медичної допомоги, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом закладу з народження. Під час медичних оглядів, проведення щеплень, у разі необхідності надання медичної допомоги, амбулаторного лікування, дитина приходить у супроводі батька, ОСОБА_1 . Батько опікується станом здоров`я дитини, рекомендації лікарів виконує. Мати дитини, ОСОБА_2 в питаннях, що стосуються здоров`я дитини, самостійно або разом з дитиною до закладу не звертається. Вказані обставини підтверджені письмовим повідомленням адміністрації КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР від 08.01.2024 вих № 01-14/23 (а.с.12).

Довідкою КЗ «Заклад дошкільної освіти № 3 «Дитяча Академія» ЧМР № 01-17/01 від 12.01.2024 підтверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно відвідує вказаний комунальний заклад з 17 квітня 2023 року по теперішній час. Батько дитини, ОСОБА_1 , приводить та забирає дитину з садочка, відвідує свята за участі йог осина та вносить оплату за садок (а.с.11).

Відповідно до висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.04.2024 №196, ОСОБА_1 проживає разом із сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , де створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. До управління (служби) від ОСОБА_2 надійшов лист, в якому вона повідомила, що не має можливості бути присутньою на засіданні комісії, хоче забрати сина, просила визначити місце проживання сина разом з нею. Після з`ясування всіх обставин справи, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини разом з батьком (а.с.48).

Отже, сукупністю досліджених судом доказів підтверджено, що малолітній ОСОБА_3 проживає разом із батьком, знаходиться на його утриманні, він здійснює догляд за сином та займається його вихованням, мати сина проживає окремо. Вказані обставини визнаються учасниками справи, викладені ними у заявах по суті справи, підтверджені у судовому засіданні поясненнями позивача та його представника, отже не викликають у суду обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання сторонами.

З урахуванням пріоритетності прав та інтересів дитини, ставлення батька до виконання своїх батьківських обов`язків, а також те, що позивачем створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання сина, приймаючи до уваги ставлення відповідача до заявлених позовних вимог та виходячи виключно з інтересів малолітньої дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з батьком.

Крім того, визначення судом місця проживання дитини з одним із батьків, ніяким чином не перешкоджає іншому з батьків брати участь у вихованні, матеріальному забезпеченні дитини, спілкуванню з нею, що передбачено чиним законодавством.

На підставі викладеного, Конвенції про права дитини, ст.ст. 110, 112, 141, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", керуючись ст. 13, 76-81, 95, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 січня 2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 49 розірвати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації постійного місця проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації постійного місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (, місцезнаходження: 14017, м. Чернігів, вул. І.Мазепи, буд. 19).

Повний текст рішення складено 07.08.2024.

Головуючий - суддя І. В. Яременко