Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/770/24

Провадження № 2/943/711/2024

18 вересня 2024 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Журибіда Б. М.

при секретарі Пирка В.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Буську в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третьої особи Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,-

встановив:

ОСОБА_5 звернулася в суд з означеною заявою, покликаючись на те, що після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку (будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємцем по закону до даного майна, фактично прийняла спадщину, виготовила технічний паспорт на будинок. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини, оскільки батько ОСОБА_6 за життя не виготовив правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок. Тому просить суд визнати за нею право власності на означене спадкове майно.

Позивачка, до початку підготовчого судового засідання, подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідачі за викликом суду не з`явилися, подали письмові заяви з проханням справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги визнають, просять позов задоволити.

Представник третьої особи також подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, щодо позовних вимог, покладається на думку суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданим Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 26.02.1990 року, підтверджується факт смерті батька позивачки ОСОБА_6 , про що зроблено актовий запис № 13.

Після смерті останнього залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку (будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 .

Такий згідно технічного паспорта виготовленого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», станом 07.04.2021 року на замовлення позивачки, вбачається, що житловий будинок 1960 року побудови, загальною площею 81,7 кв.м., відповідає технічним нормам та придатний для проживання, інвентаризаційна вартість становить 335478 грн.

Згідно довідки виданої Милятинським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області № 560 від 20.12.2023 року, підтверджується факт належності спадкового житлового будинку за ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6 заповіту не залишив. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування визначається в порядку черговості, згідно ст. 1258 ЦК України.

Днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця ОСОБА_6 , 25.02.1990 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР.

Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд приходить до переконання, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , вступила у володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки на час смерті батька проживала разом з ним в одному житловому будинку, що стверджується довідкою виданою Милятинським старостинським округом Буської міської територіальної громади Золочівського району Львівської області № 559 від 20.12.2023 року.

ОСОБА_6 доводиться батьком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим с. Новомилятин Буського району Львівської областівід 13.05.1961 року, про що зроблено актовий запис № 35 та спадкоємцем першої черги спадкування за законом.

Крім позивачки, спадкоємцями першої черги є сестра ОСОБА_7 та брати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Останні на означене спадкове майно не претендують, відмовляються від такого в користь позивачки, про що подали відповідні письмові заяви. Однак спадкоємцями першої черги ще були мати позивачки ОСОБА_10 , проте вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не прийнявши спадщину, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , видане Милятинською сільською радою від 22.06.1998 року, про що зроблено актовий запис № 13 та брат позивачки ОСОБА_11 , проте він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не прийнявши спадщину, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , видане Милятинською сільською радою Буського району Львівської області від 17.06.2011 року, про що зроблено актовий запис № 12.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Також спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь кого із спадкоємців за законом, незалежно від черги.

Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.

Обставин, які б спростовували твердження позивачки в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.

Враховуючи вище викладене, те що відповідачі позов визнають, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позивачка набула права власності на спадкове майно на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 200, 247, 258-259, 264, 265, 354, 1274 ЦПК України, ст. ст. 524-526, 527, 549 ЦК УРСР, суд

ухвалив :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_2 право власності на спадкове майно, а саме:

- житловий будинок (будинок садибного типу з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами) АДРЕСА_1 , в порядку спадкування по закону, після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя: Б. М. Журибіда