Єдиний унікальний номер 175/7715/23
провадження 2/175/1983/23
16 квітня 2024 року Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області
у складі: головуючого
судді Васюченка О.Г.
з секретарем Кульпіною Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області в смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення суми інфляційні втрат та 3% річних від простроченої суми боргу,
ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційні втрат та 3% річних від простроченої суми боргу.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 28.09.2020 року Краматорським міським судом Донецької області було ухвалено рішення по справі №234/5454/20 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 14 892,57 грн, судовий збір в сумі 840,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 299,80 грн, а разом 23 033,17 грн.
З 24.11.2020 року рішення суду перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В. При цьому рішення суду відповідачем досі не виконане, заборгованість не погашена. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних втрат у розмірі 10 311,21 грн та 3 % річних від простроченої суми боргу у розмірі 2 015,99 грн.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.11.2023 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу їх реєстрації та оголошенням на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило, своїм правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористався.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2, 4, 7 та 11 до Конвенції", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 26.11.2020 року, справа №234/5454/20 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 завдані збитки в порядку регресу у розмірі 14 892,57 грн, судовий збір в сумі 840,80 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 299,80 грн, а разом 23 033,17 грн.

24.11.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №63709374, 63710011, 63709757 та 63709556 за виконавчими листами №234/5454/20 від 29.10.2020 року Краматорським міським судом Донецької області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 завдані збитки в порядку регресу, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у сумі.

Як вбачається з Інформаційної довідки про виконавче провадження від 24.11.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком П.В. було звернуто стягнення на майно та кошти на рахунках боржників, при цьому виконавче провадження не закінчене.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями ст. 2 ЦПК України визначені основні засади (принципи) цивільного судочинства, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону.

Крім того, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Судом встановлено, що рішення Краматорського міського суду Донецької області від 28.09.2020 року, справа №234/5454/20 набрало законної сили 29.10.2020 року, при цьому наразі залишається невиконаним, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивач має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Суд також погоджується з розрахунком позивача, відповідно до якого інфляційні втрати за період з 24.11.2020 року 24.10.2023 становлять 10 311,21 грн та 3% річних в розмірі 2 015,99 грн.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 11 917,50 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275, 280-289, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми інфляційні втрат та 3% річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ФОП « ОСОБА_1 » (РНОКПП: НОМЕР_3 ) 3 % річних у розмірі 2 015,99 грн та інфляційні втрати у розмірі 10 311,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ФОП « ОСОБА_1 » (РНОКПП: НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 ) на користь ФОП « ОСОБА_1 » (РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 11 917,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Г. Васюченко