Справа № 638/6144/14-ц
Провадження № 2/638/294/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді- Штих Т.В.,

за участі секретаря судового засідання- Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп», Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності, зобов`язання скасування реєстрації права власності, визнання права власності, витребування майна, виселення та вселення,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просить визнати недійсними прилюдні торги, проведені Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» 26 грудня 2012 року з реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним протокол № 21-0144/12 проведення прилюдних торгів від 26 грудня 2012 року з реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним Акт Старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої М.І. про реалізацію арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , затверджений Начальником Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14 січня 2013 року, виданий на підставі протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна від 26 грудня 2012р.; визнати недійсним свідоцтво від 21 січня 2013 року (реєстровий номер 119) видане ОСОБА_2 Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавіндою Наталією Олександрівною, на підставі акту державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ і спеціалізованою торгівельною організацією ТОВ «Укрспецторг Групп» в ході підготовки та проведення аукціону порушено Закон України «Про виконавче провадження» і встановлені законодавством правила проведення прилюдних торгів, які є заходом примусового стягнення в межах виконавчого провадження з виконання судового рішення, що здійснюється в порядку, передбаченому законом; порушено встановлені законом підстави, правила та процедура прилюдних торгів. Державний виконавець в порушення вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та п. п. 5.11, 5.12. Інструкції про проведення виконавчих дій, не маючи підтвердження отримання боржником звіту про оцінку арештованого майна, передав пакет документів для подальшої реалізації цього майна на прилюдних торгах. Крім того, отримавши заяву про рецензування оцінки майна фактично після проведених перших торгів, які не відбулися у зв`язку з відсутністю заявок покупців, державний виконавець не зупинив виконавче провадження у відповідності до положення п. 4.6 Інструкції про проведення виконавчих дій. Спеціалізованою торгівельною організацією ТОВ «Укрспецторг Групп» в порушення п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та п. 2.4.4. Договору № 21-0144/12 від 31.08.2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна не повідомлено належним чином боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_1 про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 лютого 2015 року вказані позовні вимоги задовлені частково.

Відповідно до ухвали судової колегії, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року апеляційні скарги відхилені, вищевказане рішення залишено без змін.

Відповідно до Ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_3 задовлена частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2015 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 23 вересня 2015 року скасовані, справа направлена на новий розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2016 року справа передана судді Наумовій С.М.

Відповідно до розпорядження від 28 грудня 2017 року № 02-481820 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2017 року вказана справа передана судді Лазюку С.В. для подальшого розгляду.

Відповідно до розпорядження від 23 травня 2018 року № 02-06/629 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 травня 2018 року вказана справа передана судді Омельченко К.О. для подальшого розгляду.

Відповідно до розпорядження від 10 березня 2021 року № 02-06/224 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 березня 2021 року вказана справа передана судді Грищенко К.О. для подальшого розгляду.

Відповідно до розпорядження від 16 квітня 2021 року № 02-06/1068 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 квітня 2021 року вказана справа передана судді Штих Т.В. для подальшого розгляду.

Ухвалою від 28 квітня 2021 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду.

18 листопада 2021 року позивач надав додаткові письмові пояснення. У даних поясненнях позивач змінив позовні вимоги, а саме і предмет і підстави позову.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Зазначений висновок викладений в постанові Верховного Суду від 08.04.2020 по справі №761/41071/19.

Аналізуючи заяву про зміну предмета позову (шляхом доповнення його вимогами), суд доходить висновку, що в ній одночасно змінені і предмет, і підстава позову.

Суд зазначає, що на даній стадії розгляду справи у такий спосіб позивач не має права змінювати позовні вимоги. Тому суд розглядає справу за позовними вимогами позивача від 17 квітня 2014 року з подальшими уточненнями від 24 червня 2014 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1 та надав пояснення, вказав, що при проведенні прилюдних торгів були порушені права ОСОБА_1 та інших осіб, просив задовольнити позовні вимоги, при цьому акцентував увагу на задовленні позовних вимог щодо визнання недійсними прилюдних торгів, інші позовні вимоги не були промовлені.

Особисто позивач до суду не зявився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Інші учасники судового розгляду до суду не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись своєчасно, у належний спосіб.

Приватний нотаріус ХМНО Лавіндап Н.О. звернулась до суду з заявою та просила розглядати справу за її відстусності.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі та треті особи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Справа тривалий час не знаходила свого вирішення з причин заяв представника позивача про відкладення розгляду справи по причині хвороби, неявки та за інших причин.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи та представлені докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України, передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, поряд із визнанням правочину недійсним, також відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі статтею 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Згідно зі статтями 4, 10, 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Стаття 204 ЦК України визначає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Судом встановлено, що 24 листопада 2010 року рішенням Київського районного суду м. Харкова стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 суму заборгованості за кредитним договором № МL 701/529/2008 від 19.09.2008р. в сумі, що за перерахунком відповідно до офіційного курсу НБУ становить 260699,43 грн., сплачене держмито у сумі 1700,00 грн., а також 120,00 грн. за сплату інформаційно-технічних послуг.

29 листопада 2010 року рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова стягнуто на користь АКБ «Правекс-Банк» солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 заборгованість у сумі еквівалентній 180633 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення розрахунку становить 1442354,51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн., витрати зі сплати державного мита у сумі 1700,00 грн., всього підлягає стягненню 1444174,51 грн.

01.07.2011 року постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кунєвої М.І. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1479/10, виданим 28.04.2011р. на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь АКБ «Правекс-Банк» заборгованості у сумі еквівалентній 180633 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення розрахунку становить 1442354,51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 120,00 грн., витрат зі сплати державного мита у сумі 1700,00 грн., а всього підлягає стягненню 1444174,51 грн.

23.11.2011 року постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кунєвої М.І. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2-1860/10/13, виданим 16.11.2011р. на виконання рішення Київського районного суду м. Харкова про стягнення солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі Регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м. Харкові суму заборгованості за кредитним договором 260699,43 грн., державного мита у сумі 1700,00 грн., а також 120,00 грн. за сплату інформаційно-технічних послуг.

Постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кунєвої М.І. від 01.12.2011 року відкрито зведене виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 , об`єднані всі виконавчі провадження відкриті у Дзержинському відділі державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції стосовно боржника ОСОБА_1 .

За запитом державного виконавця отримано повідомлення № 5654/2 від 02.11.2011р. КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», яким повідомлено про наявність у боржника ОСОБА_1 на праві власності квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 08.08.2003р. ПН ХМНО Яновою О.С.

Виходом за адресою - АДРЕСА_2 державним виконавцем здійснено опис нерухомого майно, належного на прав власності боржнику, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Кунєвої М.І. від 26.07.2011 року накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 22.02.2012р. державним виконавцем призначений експерт, суб`єкт оціночної діяльності суб`єкт господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_5 , якого зобов`язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна з питання визначення вартості кв. АДРЕСА_1 .

06.08.2012р. експертом суб`єкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 до Дзержинського ВДВС ХМУЮ подано звіт про оцінку майна трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого, початкова вартість майна складала 317400,00 грн.

08.08.2012р. на адресу сторін виконавчого провадження були направлені повідомлення щодо оцінки арештованого майна.

22.08.2012р. державним виконавцем підготовлений пакет документів щодо реалізації арештованого нерухомого майна і направлений до Управління ДВС ГУЮ у Харківській області для перевірки та подальшої участі у конкурсі на визначення спеціалізованої торгівельної організації. За повідомленням Управління ДВС ГУЮ у Харківській області переможцем конкурсу визнано Харківську філію ТОВ «Укрспецторг Групп».

10.09.2012 року до Дзержинського ВДВС ХМУЮ від ОСОБА_1 надійшла заява про заперечення щодо результатів оцінки арештованого майна.

11.09.2012р. державним виконавцем на адресу ФОП ОСОБА_6 направлена вимога щодо проведення рецензування висновку про вартість майна квартири АДРЕСА_1 .

26.09.2012р. ФОП ОСОБА_6 до Дзержинського ВДВС ХМУЮ надано калькуляцію та рахунок-фактуру для виконання рецензування вартості звіту ФОП ОСОБА_5 про оцінку нерухомого майна. 01.10.2012р. вказаний рахунок-фактуру № 25/09-2012 для здійснення оплати рецензування оцінки вартості квартири направлено на адресу боржника ОСОБА_1 . Підтвердження оплати ОСОБА_1 рахунку до відділу не надано.

31.08.2012 року Дзержинським ВДВС ХМУЮ з Харківською філією ТОВ «Укрспецторг групп» укладено Договір № 21-0144/12 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

Згідно повідомлення ТОВ «Укрспецторг Групп» від 07.09.2012р. № 363, проведення Харківською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» прилюдних торгів по реалізації майна по договору № 21-0144/12 від 31.08.2012р., лот № 2 квартира АДРЕСА_1 , стартова ціна - 317400,00 грн. без ПДВ призначено на 24 вересня 2012р. о 10.00 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, Площа Повстання 7/8, 8 поверх.

Листом ТОВ «Укрспецторг Групп» від 24.09.2012р. № 440, повідомлено, що прилюдні торги по реалізації майна по договору № 21-0144/12 від 31.08.2012р., лот № 2 квартира АДРЕСА_1 не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих учасників-покупців на прилюдних торгах, призначених на 24 вересня 2012 року.

Відповідно до Акту старшого державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ від 04 грудня 2012 року початкову ціну арештованого нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 зменшено на 20% і остаточний розмір початкової ціни наступного аукціону склав 253920,00 грн.

Згідно повідомлення ТОВ «Укрспецторг Групп» від 10.12.2012р. № 733, проведення Харківською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» других прилюдних торгів по реалізації майна по договору № 21-0144/12 від 31.08.2012р., лот № 1 квартира АДРЕСА_1 , стартова ціна після проведеної переоцінки майна становила - 253920,00 грн. без ПДВ призначено на 26 грудня 2012р. о 10.00 год. 00 хв. за адресою: м. Харків, Площа Повстання 7/8, 8 поверх.

Із протоколу № 21-0144/12 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна Харківською філією ТОВ «Укрспецторг Групп» від 26.12.2012 року вбачається, що переможцем прилюдних торгів, які відбулися 26 грудня 2013 року за адресою: АДРЕСА_3 , став ОСОБА_2 , який придбав квартиру АДРЕСА_1 за ціною 270000,00 грн.

За результатами проведених торгів і на підставі протоколу № 21-0144/12 проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 26.12.2012 року складено 14.01.2013р. Акт державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна.

На підставі Акту державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ від 14.01.2013 року приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. на ім`я ОСОБА_2 21 січня 2013 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно п. 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Дана вимога кореспондується з положенням п. 2.4.4. Договору № 21-0144/12 від 31.08.2012 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, укладеного Дзержинським ВДВС ХМУЮ та Харківською філією ТОВ «Укрспецторг групп».

За змістом пункту 3.11 Тимчасового положення (в редакції, чинній на час проведення торгів) спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

Отже, при розгляді питання про дотримання при проведення торгів положень пункту 3.11 Тимчасового положення суди мають установити, чи було письмово повідомлено, зокрема, боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу.

При цьому під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей.

ХФ ТОВ «Укрспецторг групп» у відповідності до вимог п. 3.5. Тимчасового положення, 05.09.2012 та 07.12.2012р. здійснило на офіційному сайті https://trade.informjust.ua публікацію про прилюдні торги, призначені на 24.09.2012р. і відповідно на 26.12.2012р.

Також інформація про проведення прилюдних торгів була додатково розміщена в засобах масової інформації - газетах «Прем`єр» від 07.09.2012р. № 212 та від 08.12.2012р. № 291 і «Харківський кур`єр» від 07.09.2012р. та від 10.12.2012р.

Представником відповідача ТОВ «Укрспецторг групп» до суду надані копії квитанцій на підтвердження відправки поштової кореспонденції на ім`я боржника ОСОБА_1 .

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (провадження № 14-577цс19).

У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Тобто, для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

У постанові від 21 червня 2023 року всправі № 369/5218/19 (провадження № 61-8512св22) Верховний Суд послався на пункти 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року в справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) та зазначив, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу). Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Разом із тим, порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85 цього Закону).

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

У постанові Верховного Суду від 19.03.2021 року у справі № 1533/660/2012 (провадження № 61-3485св20) визначено, що «для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює».

У пункті 35 постанови від 04 липня 2023 року в справі № 233/4365/18 (провадження № 14-96цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66). З огляду на наведене неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивача».

У постанові від 28 червня 2023 року в справі № 212/11434/21 (провадження № 61-4651св23) Верховний Суд зазначив, що «видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. На відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.21, 6.22). Визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить ні інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ні такий же інтерес самого боржника. Цей документ не породжує жодного права. Тому позовна вимога про визнання його недійсним не є належним способом захисту (пункти 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2022 року в справі № 914/2618/16 (провадження № 12-25гс21)».

У Постанові Верховного Суду від 27.07.2023 року у справі № 361/4957/19 (провадження № 61-3927св23) зазначено, що «вимоги про визнання недійсними протоколу проведення торгів, акта про проведені електронні торги та про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів є неналежним та неефективним способом захисту порушеного права, оскільки відновлення прав позивача охоплюється заявленою позивачем вимогою про визнання недійсними прилюдних торгів».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи з урахуванням поданих матеріалів виконавчого провадження, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних та достатніх доказів порушення правил проведення електронних торгів, а також не має підстав для визнання недійсним протоколу № 21-0144/12 проведення прилюдних торгів від 26 грудня 2012 року з реалізації нерухомого майна- квартири АДРЕСА_1 , а також визнання недійсним акту старшого державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кунєвої М.І. про реалізацію арештованого майна вказаної квартири, затвердженого начальником Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 14 січня 2013 року, виданий на підставі протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки від 26 грудня 2012 року.

За таких обставин, похідні позовні вимоги щодо витребування вказаної квартири, виселення та вселення, а також зобов`язання реєстраційної служби вчинити певні дії не підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позовної вимоги позивача про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), суд приходить до наступного висновку, що дана позовна вимога не захистить ані інтерес кредитора у поповненні (недопущенні зменшення) ліквідаційної маси боржника, ані інтерес самого боржника, оскільки цей документ не породжує жодного права. Таким чином у задоволенні даної позовної вимоги слід відмовити, оскільки вона не є належним способом захисту.

Відповідно п. 2 ч. 2ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 203, 215, 216, 387 ЦК України, ст. ст. 258,263,264 ЦПК України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «УкрспецторгГрупп», Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк», публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Лавінда Наталія Олександрівна про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу проведення прилюдних торгів, акту про проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності, зобов`язання скасування реєстрації права власності, визнання права власності, витребування майна, виселення та вселення залишити без задовлення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст документу виготовлений 16 лютого 2024 року.

Головуюча суддя: Т. В. ШТИХ.