Номер провадження: 22-ц/813/1937/24
Справа № 509/3878/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Назарова М.В., Коновалова В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лупши В.В., Пухи А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1

на додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 чеврня 2023 року, ухвалене у складі судді Кочко В.К., у приміщенні того ж суду

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст обставин справи

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18 жовтня 2022 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В подальшому, ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 травня 2023 року цивільну справу з за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку - повернуто до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, стосовно позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Зустрічна позовна заява

25 листопада 2021 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області зі зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

В обґрунтування вказаного позову зазначив, що зобовязання за Договорами із боку покупця повністю виконані у повному обсязі.

Покупцем відповідно до наданих розрахунків самим продавцем, за обома договорами купівлі- продажу, на день звернення до суду з первісним позовом сплачено суму у розмірі еквівалентну 180004 доларів США.

І саме ця обставина є підтвердженням та припиненням зобовязань за договорами із боку покупця.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 грудня 2021 року об`єднано зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки в одне провадження з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, розірвання договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

18.10.2022 р. від представника позивача за зустрічним позовом адвоката Гнатюка В.О. надійшла заява в якій він зазначає, що сторона позивача за зустрічним позовом відмовляється від позовних вимог, просить закрити провадження у справі у цій частині.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року провадження по цивільній справі у частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки - закрито.

Короткий зміст рішення суду

Додатковим рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2023 рокувідмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що при подачі позовної заяви до суду позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Вказана в заяві про збільшення позивних вимог заборгованість вказана одразу за обома договорами, та не вказана та не розрахована заборгованість по кожному договору окремо. Тобто, розрахунок заборгованості за кожним договором відсутній.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази утворення заборгованості та належного розрахунку заборгованості.

Відповідно до п. 5.5 цих договорів вказано, що у разі збільшення рівня інфляції за домовленістю сторін в договір можуть бути внесені зміни щодо ціни предмету договору, згідно ст. 632 ЦК України. Всі доповнення та зміни до цього договору повинні бути укладені сторонами у письмовій формі та нотаріально посвідчені, а при відсутності згоди однієї із сторін у судовому порядку.

Сторонами не укладались доповнення та зміни до цих договорів. Також, ОСОБА_1 не зверталась з зазначеною пропозицією до сторін договору та не зверталась з відповідним позовом до суду.

При цьому, позивач ОСОБА_1 надала до позовної заяви звірення взаєморозрахунків, в яких вказує курс долара США, станом на 01 січня 2015 року. Проте такої домовленості не було та позивач не дала жодних належних та допустимих доказів того, що слід стягувати зазначені кошти саме за курсом, станом на 01 січня 2015 року.

П. 2.3 цих договорів передбачена фіксована сума щомісячних платежів у гривні. Так, у договорі купівлі-продажу житлового будинку вказана сума 7960,00 грн. на місяць, а у договорі купівлі-продажу земельної ділянки вказана сума 1592,00 грн. на місяць

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник позивач ОСОБА_2 звернувся електронною поштою до Одеського апеляційного суду. В поданій апеляційній скарзі просить скасувати додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області таухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та постановленим із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вказує, що судді вистачило лише одного речення у додатковому рішенні, що стало підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині «Сторонами не укладались доповнення та зміни до цих договорів, а позивачка надала до позовної заяви звірення взаєморозрахунків. в яких вказує курс долара CШA станом на 1 січня 2015 року, проте такої домовленості не було та позивачка не надала жодних доказів, шо слід стягувати зазначені кошти саме за курсом станом на 01 січня 2015 року».

Оскаржуване додаткове рішення взагалі не ґрунтується на будь-якій нормі закону. Більш того, суд взагалі посилався при цьому лише на ст. 270 ЦПК України. Суду вистачило півтори сторінки для відмови у задоволенні позовних вимог. Позивачка, яка є інвалідом 1 групи, вже третій рік поспіль страждає від недобросовісних дій відповідачки.

Підписаний відповідачем акт звірки взаєморозрахунків, яким встановлено вхідний борг на 01.07.2019р. в розмірі 3 177 625,00 (Три мільйони сто сімдесят сім тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень, 00 копійок, еквівалент 119 996,00 (Ста дев`ятнадцяти тисячам дев`ятсот дев`яносто шести) доларам США, по курсу НБУ на день останнього розрахунку, свідчить про визнання боргу Відповідачем в повному обсязі. Більш того, відповідачка не заперечувала проти вказаного акту звірки взаєморозрахунку, не вносила жодних пропозицій, що свідчить про домовленість сторін щодо ціни предмету договору.

Однак суд першої інстанції не оцінив вказаний доказ, або не звернув на нього уваги, не надав йому належної правової оцінки.

Також в додатковому рішенні зазначено, що в матеріалах справи відсутній належний розрахунок заборгованості. Між тим, представником позивачки було здійснено розрахунок заборгованості відповідно до вимог чинного законодавства.

За результатами відмови в задоволенні позову судом першої інстанції був порушений баланс інтересів, відповідно до якого власник майна ОСОБА_1 , яка, як мною вже зазначалося, є інвалідом 1 А групи, фактично поставлена у завідомо гірше фінансове становище не з її вини. Оскільки звинувачувати її у необачності при укладенні правочину неможна. Вона позбавлена свого права власності, з одного боку, та не може отримати несплачені грошові кошти за проданий будинок та землю, - з іншого.

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, про те в судове засідання не з`явились, що не заважає розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено, що при подачі позовної заяви до суду позивачем було заявлено позовну вимогу про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Суд відмовляючи в ухваленні додаткового рішення зазначає, що вказана в заяві про збільшення позивних вимог заборгованість вказана одразу за обома договорами, та не вказана та не розрахована заборгованість по кожному договору окремо. Тобто, розрахунок заборгованості за кожним договором відсутній.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази утворення заборгованості та належного розрахунку заборгованості.

Сторонами не укладались доповнення та зміни до цих договорів. Також, ОСОБА_1 не зверталась з зазначеною пропозицією до сторін договору та не зверталась з відповідним позовом до суду.

При цьому, позивач ОСОБА_1 надала до позовної заяви звірення взаєморозрахунків, в яких вказує курс долара США, станом на 01 січня 2015 року. Проте такої домовленості не було та позивач не дала жодних належних та допустимих доказів того, що слід стягувати зазначені кошти саме за курсом, станом на 01 січня 2015 року.

П. 2.3 цих договорів передбачена фіксована сума щомісячних платежів у гривні. Так, у договорі купівлі-продажу житлового будинку вказана сума 7960,00 грн. на місяць, а у договорі купівлі-продажу земельної ділянки вказана сума 1592,00 грн. на місяць

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог про Іванівни на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне на інші підстави відмови а самє.

Відповідно до статті 6 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким за цим договором одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.

Ціна товару це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК Україна ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За правилами статті 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 ЦК України).

У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.

Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 ЦК України) або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з частинами першою, другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.12.2010 року між продавцем ОСОБА_1 з однієї сторони та покупцями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з іншої сторони, укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , приймають у власність (у рівних частках кожний) нерухоме майно житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , загальною площею 493,0 кв.м, житловою площею 101,6 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 500 кв.м., яка належить Продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ЯЖ № 724385), виданого відділом Держкомзему у Овідіопольському районі Одеської області 30 квітня 2009 року (кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0142), та зобов`язуються сплатити грошову суму відповідно до п.2.2. Цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. вказаного договору, визначено, що за домовленістю сторін продаж вчиняється з розстрочкою платежу за 1 910 400,00 грн, що становить 240 000 доларів США, згідно курсу НБУ на день продажу 796 грн, що дорівнює 100 доларів США, які покупці зобов`язуються сплатити до тридцятого грудня 2030 року.

Відповідно до п. 2.3. договору сторони домовилися про наступний порядок оплати: - повний розрахунок, за предмет договору буде здійснений протягом 20 (двадцяти) років починаючи з наступного дня після нотаріального посвідчення цього договору; - покупці сплачують грошову суму на рахунок продавця № 772 або №813, які відкрито в ПАО КБ «Приватбанк»; - покупці сплачують грошову суму за придбаний житловий будинок частинами у розмірі 7960,00 гривень на місяць не пізніше останнього дня місяця; - оплата в розмірі, що перевищує оговорений вище може здійснюватися для погашення прострочення або у рахунок наступних, але не більше розміру суми платежу за шість місяців; - оплата повністю або частково більш ніж шість щомісячних розмірів за проданий житловий будинок попередньо узгоджуються мторонами або їх представниками; - оплата за проданий житловий будинок готівкою, а також день, час та адреса для передачі оплати, або зміна порядку чи розмірів оплати попередньо узгоджуються сторонами або їх представниками.

Згідно п. 2.4. договору, факт повного розрахунку буде підтверджуватись договором про повний розрахунок за предмет договору, який буде викладений в письмовій формі та нотаріально посвідчений.

Пунктом 4.2. встановлено, що право власності на нерухоме майно, що є предметом цього договору, виникає у покупця після повного розрахунку за предмет договору з моменту його державної реєстрації.

Відповідно пункту 5.1. договору встановлено, що невиконання або неналежне виконання порядку розрахунку за предмет договору, прострочення платежів за предмет договору на строк більше ніж шість місяців або інших умов цього договору або договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований вказаний вище житловий будинок є підставою для розірвання цього договору та договору купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок.

Договір від 30.12.2010 року купівлі-продажу житлового будинку, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій А.В. за №2668 у реєстрі нотаріальних дій.

Судом також встановлено, що 30.12.2010 року між продавцем ОСОБА_1 з однієї сторони та покупцями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з іншої сторони, укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , приймають у власність земельну ділянку № 18а/1 площею 0,050 га, (в тому числі 0,050 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями) по АДРЕСА_2 . Земельна ділянка надана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0142.

Відповідно до п. 2.2. За домовленістю сторін продаж вчинюється з розстрочкою платежу за 47760,00 гривень, що становить 60000,00 доларів США, згідно курсу НБУ на день продажу 796 гривень дорівнює 100 доларів США, які покупці зобов`язуються сплатити до тридцятого грудня дві тисячі тридцятого року.

Відповідно до п. 2.3. сторони домовились про наступний порядок оплати: - повний розрахунок, за предмет договору буде здійснений протягом 20 (двадцяти) років починаючи з наступного дня після нотаріального посвідчення цього договору;- покупці сплачують грошову суму на рахунок продавця № 772 або №813, які відкрито в ПАО КБ «Приватбанк»; - покупці сплачують грошову суму за придбаний житловий будинок частинами у розмірі 1592 гривні на місяць не пізніше останнього дня місяця; - оплата в розмірі, що перевищує оговорений вище може здійснюватися для погашення прострочення або у рахунок наступних, але не більше розміру суми платежу за шість місяців; - оплата повністю або частково більш ніж шість щомісячних розмірів за проданий житловий будинок попередньо узгоджуються сторонами або їх представниками; - оплата за проданий житловий будинок готівкою, а також день, час та адреса для передачі оплати, або зміна порядку чи розмірів оплати попередньо узгоджуються сторонами або їх представниками.

Згідно п. 2.4. договору, факт повного розрахунку буде підтверджуватись договором про повний розрахунок за предмет договору, який буде викладений в письмовій формі та нотаріально посвідчений.

Відповідно пункту 4.1. договору встановлено, що невиконання або неналежне виконання порядку розрахунку за предмет договору, прострочення платежів за предмет договору на строк більше ніж шість місяців або інших умов цього договору або договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований вказаній вище земельній ділянці є підставою для розірвання цього договору та договору купівлі-продажу житлового будинку, який розташований вказаній вище земельній ділянці.

Пунктом 4.7. вказаного договору визначено, що право власності на земельну ділянку виникає у Покупця після повного розрахунку за предмет договору з моменту державної реєстрації земельної ділянки в порядку, встановленому чинним законодавством.

Договір від 30.12.2010 року купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Мазаратій А.В. за №2669 у реєстрі нотаріальних дій.

Таким чином з матеріалів справи, вбачається що умовами спірних договорів купівлі-продажу із розстрочкою платежу передбачено, що покупці здійснюють оплату товару у визначений строк та відповідному розмірі, такі умови договорів сторонами погоджені.. Платежі мають бути частинами у визначеному розмірі раз на місяць не пізніше останнього дня місяця.

Однак апеляційним судом встановлено, що відповідач істотно порушили умови взятого на себе зобов`язання щодо оплати його вартості у розмірі та строках обумовлених договорами купівлі-продажу, завдавши при цьому шкоди продавцю у вигляді реальних збитків (доходів, які продавець повинен був отримати від продажу).

Враховуючи, що постановою Одеського апеляційного суду від 23.04.2024 вказані договори було розірвано, то апеляційний суд вважає за необхідне враховуючи дію принципа пропорційності, положення чинного ЦК України(ст.ст.651,692) та сталу судову практику Верховного Суду , відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення. При цьому судова колегія наголошує, що сторони не позбавлені права на належний спосіб порушеного цивільного права в подальшому.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19 червня 2023 року скасувати.

Постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 1521840,79 гривень, з яких 973 896,33 грн сума основного боргу; 123 910,76 грн.- сума пені; 95 094,97 грн сума 3% річних: 328 938,73 сума інфляційного збільшення.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

В.А. Коновалова