Справа № 444/1189/24
Провадження № 2/444/643/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області (пл. Вічева, 1, м. Жовква, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Жовківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

25 березня 2024 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Мати проживала в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого значився батько ОСОБА_3 , членами даного двору значилася її мати - ОСОБА_2 , позивачка, та її брати і сестри, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Право власності на майно двору було зареєстровано на ім`я батька. Зазначає, що всі члени двору, головою якого був батько ОСОБА_3 , мали рівне право на частки в майні двору - по 1/8 частині кожний. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер голова двору ОСОБА_3 . Ще до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і брат позивачки ОСОБА_8 . Зазначає, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_8 відкрилася спадщина на належну їм частку в майні двору, а саме 1/8 частки майна двору кожного, яка була визначена рішенням виконкому Туринківської сільської ради №150 від 24.12.2009 року батькові та кожному члену двору і на підставі рішення №151 від 24.12.2009 року оформлено право власності інших живих членів двору. Мати, ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 та сина ОСОБА_8 , вступивши у володіння та управління спадковим майном після смерті, і 04.03.2010 року Жовківською держнотконторою їй було видано свідоцтво про право на спадщину 1/8 частки в майні двору, яка належала ОСОБА_3 . Жовківською державною нотаріальною конторою після смерті батька ОСОБА_3 матері вже видано 04.03.2010 року свідоцтво про право на спадщину 1/8 частки майна двору, яка належала померлому ОСОБА_3 . Частка померлого сина ОСОБА_8 не була оформлена матір`ю із-за відсутності правовстановлюючого документу на його 1/8 частки майна двору. Відповідно до рішення виконкому Туринківської сільської ради №150 та 151 від 24.12.2009 року кожному члену двору було визначено і в 2010 році Червоноградським МБТІ було зареєстровано право власності живих членів двору по 1/8 частки майна двору, крім померлого ОСОБА_8 . Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . При житті мати склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла позивачці. Для спадкування після смерті матері позивачка звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори, де відкрито спадкову справу №372/2017 і 28.11.2017 року видано свідоцтво про право на спадщину грошового вкладу, належного матері, та 2/8 частки житлового будинку в АДРЕСА_1 , з яких 1/8 матір`ю успадкована після смерті батька та 1/8 частки, яка визначена матері за рішенням виконкому №150 від 24.12.2009 року. Щодо спадкування 1/8 частки, яка належала братові та яку фактично успадкувала мати, нотаріальною конторою відмовлено з підстав відсутності реєстрації частки на ім`я померлого та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності належної померлому частки в майні двору. Спадщина фактично позивачкою після смерті матері прийнята, так як позивачка проживала з нею на день смерті. Просила визнати право власності ОСОБА_1 на 1/8 (одну восьму) частку майна бувшого колгоспного двору з такою ж частиною господарських будівель, яка належала ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , в житловому в будинку в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 82,7 кв.м, житлова 51.0 кв.м, допоміжна 31.7 кв.м, з господарськими будівлями, яка фактично успадкована після його смерті, але юридично не оформлена ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивач в судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялися, однак подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та про відсутність заперечень проти позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_8 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

З виписки № 261 від 06.02.2024 року із погосподарської книги станом на 30.06.1990 року Жовківської міської ради по с. Туринка вбачається, що в с. Туринка по особовому рахунку № НОМЕР_6 головою двору значився ОСОБА_3 , членами даного двору значилася: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З виписки № 262 від 06.02.2024 року із погосподарської книги станом на 15.04.1991 року Жовківської міської ради по с. Туринка вбачається, що в с. Туринка по особовому рахунку № НОМЕР_7 головою двору значився ОСОБА_3 , членами даного двору значилася: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

З копії рішень виконкому Туринківської сільської ради № 150, 151 від 24.12.2009 року вбачається, що такими проведено розподіл часток двору, а саме по 1/8 частині кожному члену даного двору. На підставі зазначених рішень виконкому проведено реєстрацію права власності на частки двору наступними його членами: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.04.2010 року.

З копії довідки № 5905 від 29.12.2023 року, виданої Червоноградським МБТІ, вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований: 1/8 частина будинку за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право власності, 1/8 частина будинку за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, по 1/8 частині будинку за ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності.

З копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.11.2017 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .

Згідно технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа спірного будинку становить 82,7 кв.м, житлова - 51.0 кв.м, допоміжна - 31.7 кв.м з господарськими будівлями.

З листа Жовківської державної нотаріальної контори від 11.03.2024 року № 330/01-16 вбачається, що відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 14 від 12.02.2024 року за № 297 станом на 30 червня 1990 року членами двору будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , являвся ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок на члена двору, а саме: ОСОБА_8 .

З копії спадкової справи № 372/2017 вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 . Окрім цього, з копії довідки №264 від 06.02.2024 року, виданої Жовківською міською радою, вбачається, що ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_8 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і вони вели спільне господарство.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не втратили права на частку в майні колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадщина після померлого ОСОБА_8 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 , суд бере до уваги копію довідки №264 від 06.02.2024 року, виданої Жовківською міською радою, з якої вбачається, що ОСОБА_2 проживала разом із ОСОБА_8 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 і вони вели спільне господарство.

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1992 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , суду не надано.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8 .

Спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , суд бере до уваги копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.11.2017 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 .

Таким чином встановлено, що позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2016 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.112, 120 ЦК УРСР, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності ОСОБА_1 на 1/8 (одну восьму) частку майна бувшого колгоспного двору з такою ж частиною господарських будівель, яка належала ОСОБА_8 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , в житловому в будинку в АДРЕСА_1 , загальна площа якого становить 82,7 кв.м, житлова 51.0 кв.м, допоміжна 31.7 кв.м, з господарськими будівлями, яка фактично успадкована після його смерті, але юридично не оформлена ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.