УХВАЛА

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 465/10022/21

провадження № 61-3354ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу керівника Львівської обласної прокуратури Демченка Геннадія Валентиновича на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Франківської окружної прокуратури м. Львова про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Франківської окружної прокуратури м. Львова про відшкодування моральної шкоди в розмірі 676 000,00 грн.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнено з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 350 000,00 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року скасовано в частині розподілу судових витрат.

Стягнено з Львівської обласної прокуратури у дохід держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 3 500,00 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

07 березня 2024 року керівник Львівської обласної прокуратури Демченко Г. В. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно із частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Предметом позову у справі № 465/10022/21 є відшкодування моральної шкоди в розмірі 676 000,00 грн.

Отже, справа № 465/10022/21 не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій не підлягають касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник посилається на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики у сфері відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконним діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник не зазначив в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначення підстав касаційного оскарження є вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільно процесуального закону, проте не є безпосередньою підставою для відкриття провадження у справі.

Отже, підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики немає.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою керівника Львівської обласної прокуратури Демченка Геннадія Валентиновича на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, Франківської окружної прокуратури м. Львова про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та прокуратури.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська