Справа № 362/2721/24
Провадження № 2/362/1856/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

16 вересня 2024 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про визнання наймачем жилого приміщення та зобов`язання укласти договір,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом в обгрунтування вимог якого зазначила, що її чоловіку було видано ордер на квартиру АДРЕСА_1 .

Потім, її чоловік помер.

Посилаючись на викладені обставини, позивачка вважає, що на підставі статті 106 Житлового кодексу України, у зв`язку зі смертю свого чоловіка як наймача, вона має право як член сім`ї наймача вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача.

У підсумку, позивачка просить визнати її наймачем вказаної квартири та зобов`язати відповідача укласти із нею договір найму зазначеної квартири (а.с. 87 92).

Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження.

Оскільки відповідач, який отримав судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 100, 102, 103).

За хронологією подій, відповідно до наданих позивачкою письмових доказів, судом встановлено наступні фактичні обставини.

27 вересня 1994 року на ім`я ОСОБА_2 було видано ордер № 16 на квартиру АДРЕСА_1 ; при цьому на талоні до вказаного ордера міститься діагональний штамп «службова» (а.с. 63).

19 квітня 2000 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб та після одруження змінено прізвище дружини на ОСОБА_4 (позивачка у даній справі), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 від 19 квітня 2000 року (а.с. 78).

21 липня 2006 року зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 21 липня 2006 року (а.с. 57).

Рішенням № 7 від 26 січня 2007 року Виконавчого комітету Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, було виключено із числа службових квартиру АДРЕСА_1 у якій проживала сім`я ОСОБА_2 та надано квартирі статус житлової (а.с. 62).

На підставі рішення № 103 від 30 березня 2007 року Виконавчого комітету Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області, на ім`я ОСОБА_2 було видано ордер № НОМЕР_3 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 61, 65).

При цьому, суд враховує обставини зміни адміністративно-територіального поділу районів у Київській області за Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів», внаслідок чого станом на дату постановлення цього рішення суду село Данилівка розташоване в адміністративних межах Калинівської селищної територіальної громади Фастівського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 27 травня 2022 року (а.с. 60).

Відповідно до частини першої статті 106 Житлового кодексу України, на яку посилається позивачка, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача; таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Як встановлено судом, позивачка перебувала із ОСОБА_2 в шлюбі у період часу з 19 квітня 2000 року до 21 липня 2006 року.

У вказаний період часу, до 25 січня 2007 року ОСОБА_2 користувався службовою квартирою АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 16 від 27 вересня 1994 року.

Тобто, відповідно до статті 122 Житлового кодексу України (в редакції яка діяла станом на дату виникнення спірних правовідносин), ордер № 16 від 27 вересня 1994 року, був саме ордером на службове жиле приміщення.

Отже, перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2 , позивачка як член його сім`ї користувалася квартирою яка мала статус службової.

З 26 січня 2007 року статус вказаної квартири АДРЕСА_1 змінено зі службової на житлову.

У зв`язку із цим, відповідно до статті 58 Житлового кодексу України (в редакції яка діяла станом на дату виникнення спірних правовідносин), з метою дотримання наведених вимог житлового законодавства, на ім`я ОСОБА_2 було видано іший ордер за № 55 вже на житлову, а не службову квартиру АДРЕСА_1 .

Тобто, відповідно до статті 58 Житлового кодексу України (в редакції яка діяла станом на дату виникнення спірних правовідносин), ордер № 55, був вже ордером на жиле приміщення, а не на службове жиле приміщення.

Як наслідок, станом на дату видачі на ім`я ОСОБА_2 ордеру № 55 на саме житлове приміщення, а не на службове, позивачка вже не була членом сім`ї ОСОБА_2 , оскільки в липні 2006 року зареєстровано розірвання шлюбу між ними та лише через шість місцяів після того, квартиру АДРЕСА_1 було переведно зі статусу службової у житлову.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до послідовного і логічного висновку про те, що позивачка не має права відповідно до статті 106 Житлового кодексу України як член сім`ї наймача вимагати визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача, оскільки станом на дату видачі на ім`я ОСОБА_2 ордеру № 55 на житлове приміщення, позивачка вже не була членом сім`ї ОСОБА_2 в розумінні положень сімейного законодавства та шлюб між ними було розірвано до переведення квартири зі статусу службової у житлову.

У зв`язку із цим, у суду відсутні правові підстави для визнання позивачки наймачем квартири АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача укласти із нею договір найму вказаної квартири.

За таких обставин, позов є безпідставним і необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на позивачку (а.с. 55, 56).

На підставі викладеного та керуючись статтями 58, 106, 122 Житлового кодексу України, статтями 1 13, 19, 23, 27, 34, 76 83, 89, 92, 95, 133, 141, 258, 259, 263 265, 273 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Калинівської селищної ради про визнання наймачем жилого приміщення та зобов`язання укласти договір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду 16 вересня 2024 року.