"21" травня 2024 р. Справа № 363/2148/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Васленко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгороді заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юзефовича Артема Олексійовича про відвід судді,-

встановив:

В провадженні судді Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. перебуває цивільна справа № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку в натурі.

16.05.2024 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява представника відповідача адвоката - Юзефовича А.О. про відвід судді Котлярової І.Ю. від розгляду цивільної справи № 363/2148/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку в натурі. В обґрунтування якої зазначив, що під час розгляду вищезазначеної справи головуючою суддею Котляровою І.Ю. допущені порушення, а саме: 17.10.2023 р. ухвалою Вишгородського районного суду Київської області провадження по справ було зупинено та по справі було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, провадження якої доручено експертам Відділення-бюро у м. Києві національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України. 06.02.2024 р. до суду від Київського відділення національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України надійшов лист, в якому повідомлено, що станом на 17.01.2024 р. кошти за проведення експертизи на їх рахунок не сплачено, у зв`язку з чим ухвала суду залишається без виконання, а експертне наглядове провадження № НОМЕР_1 закрито. Матеріали цивільної справи № 363/2148/16-ц у 3-х томах повернуто до суду. Ухвалою від 12.02.2024 р. провадження по справі поновлено. 15.05.2024 р. на адресу Вишгородського районного суду Київської області надійшли ціла низька клопотань представника позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , в тому числі і клопотання про зупинення провадження., яке мотивоване тим, що один із позивачів по справі - ОСОБА_3 звернулась до Київського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім.. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції з питанням щодо проведення у приватному порядку експертного дослідження з питань, які стосуються даної справи. Супровідним листом вказаної експертної установи від 10 травня 2024 р. від Київського відділення ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції на ім`я ОСОБА_3 було повідомлено про направлення два примірники договору та рахунок вартості робіт. Згідно доданої до клопотання копії рахунку НОМЕР_2 від 09 травня 2024 р., за проведення експертного дослідження ОСОБА_3 повинна була сплатити суму коштів у розмірі 102 232,80 грн. Доказів здійснення оплати позивачем не надано. Незважаючи на це, всупереч вимогам щодо необхідності збереження об`єктивності і неупередженості, реагуючи на подане представником позивачів клопотання про зупинення провадження, головуючою по справі суддею Котляровою І.Ю. здійснені дії, які по-перше, не передбачені чинним Цивільним процесуальним кодексом України, а по-друге, порушують рівність прав учасників справи та засади змагальності. Так, замість вирішення поданого клопотання про зупинення провадження по справі, під час судового засідання по справі 16 травня 2024 р., на якому позивачі та їх представники були повторно відсутні, головуючою суддею Котляровою І.Ю. вирішено відкласти це питання та замість цього, у позапроцесуальний спосіб і за власною ініціативою, звернутись до Київського відділення ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції, щоб перепитати, чи не є часом замовлене позивачем ОСОБА_3 експертне дослідження експертизою, яка може бути проведена на підставі раніше постановленої ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2023 р. Вважає, що приведені вище обставини (безпідставне запитування інформації щодо статусу замовленого у приватному порядку експертного дослідження, без відповідного клопотання з боку позивачів та їх представника) обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої судді Котлярової І.Ю.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.05.2024 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді Котлярової І.Ю., заяву про відвід передано на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В судове засідання адвокат Юзефович А.О. не з`явився, 21.05.2024 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд заяви без його участі. Акцентує увагу суду, що підставою для заявлення відводу судді Котляровій І.Ю. є не будь-які її процесуальні рішення, а дії, які по-перше, не передбачені чинним Цивільним процесуальним кодексом України, а по-друге, порушують рівність прав учасників справи та засади змагальності.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» 21.05.2024 року подала заперечення на заяву про відвід судді, в якому зазначила, що заява є необґрунтованою. Звернення судді до Київського відділення ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції, щоб перепитати, чи не є часом замовлене позивачем ОСОБА_3 експертне дослідження експертизою, яка може бути проведена на підставі раніше постановленої ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2023р. жодним чином не порушують рівність прав учасників справи та засади змагальності. Розгляд даної заяви здійснювати без її участі.

Суд, розглянувши заяву про відвід судді, вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як на підставу для відводу головуючого судді, представник відповідача посилався на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Підставами відводу представник відповідача визначає упередженість судді, що викликає необ`єктивність розгляду справи та полягає у тому, що під час розгляду справи замість вирішення поданого клопотання про зупинення провадження по справі, під час судового засідання по справі 16 травня 2024 р., на якому позивачі та їх представники були повторно відсутні, головуючою суддею Котляровою І.Ю. вирішено відкласти це питання та замість цього, у позапроцесуальний спосіб і за власною ініціативою, звернутись до Київського відділення ННЦ "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства юстиції, щоб перепитати, чи не є часом замовлене позивачем ОСОБА_3 експертне дослідження експертизою, яка може бути проведена на підставі раніше постановленої ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 17 жовтня 2023 р.

Вважає, що приведені вище обставини (безпідставне запитування інформації щодо статусу замовленого у приватному порядку експертного дослідження, без відповідного клопотання з боку позивачів та їх представника) обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності головуючої судді Котлярової І.Ю.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що за своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що представник відповідача під час розгляду справи опинився в менш вигідному становищі порівняно із іншою стороною, а також з тим, що головуючий має прихільність чи упередженість до однієї із сторін.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Відтак доводи заяв про відвід на об`єктивних даних не ґрунтуються й мотивовані суб`єктивною оцінкою і ставленням сторони до тих чи інших процесуальних питань, що виникали при розгляді справи.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

Вирішуючи питання щодо відводу, суд виходить із поняття упередженості судді в результаті розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів представником відповідача не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що з мотивів висловлених у заявах, підстав для відводу судді, про які йдеться в ст. 36 ЦПК України, не встановлено, заяви про відвід є необґрунтованими, що є підставою для відмови в її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Юзефовича Артема Олексійовича про відвід судді залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя М.Б. Баличева