Справа №361/3503/22
6/705/11/24 УХВАЛА
31 січня 2024 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Єщенко О.І.,
секретаря судового засідання Остропольської В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Броварської філії Київського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у справі № 361/3503/22 (провадження № 2/705/942/23),
В обґрунтування заяви зазначив, що 05.05.2023 Уманським міськрайонним судом Черкаської області було прийнято рішення по справі № 361/3503/22 за позовом Броварського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 , яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Рішення суду набрало законної сили 06.06.2023. Відповідно до Наказу Міністерства економіки України № 4050 від 20.10.2022 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» Броварський міськрайонний центр зайнятості реорганізовано шляхом приєднання до Київського обласного центру зайнятості та згідно Наказу КОЦЗ від 19.12.2022 № 362/01-28.01 створено Броварську філію Київського обласного центру зайнятості без статусу юридичної особи, яка не здійснює бухгалтерського обліку та не має окремих банківських рахунків. Правонаступником всіх майнових та немайнових прав Броварського міськрайонного центру зайнятості є Київський обласний центр зайнятості. Зважаючи на реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості та з метою реалізації права на виконання рішення суду, є необхідність у заміні стягувача.
Представник Броварської філії Київського обласного центру зайнятості у судове засідання не з`явився, причини неявки невідомі, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Інші учасники процесу, належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки невідомі.
Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Рішення набрало законної сили 06.06.2023.
Згідно з наказом Міністерства економіки України від 20 жовтня 2022 року № 4054 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» Броварський міськрайонний центр зайнятості реорганізовано шляхом його приєднання до Київського обласного центру зайнятості, та Київський обласний центр зайнятості є правонаступником ycix майнових i немайнових прав та обов?язків Броварського міськрайонного центру зайнятості.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.06.2023 у задоволенні заяви Броварської філії Київського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у справі відмовлено у зв`язку з тим, що до заяви про заміну стягувача у справі № 361/3503/22 (провадження № 2/705/942/23) не додані документи, які необхідні для вирішення питання про заміну саме стягувача у справі, зокрема, відсутня інформація про видачу виконавчих листів, де б стягувачем був зазначений Броварський міськрайонний центр зайнятості, якого заявник просив замінити, а також про стан виконання рішення суду у справі на момент звернення до суду із вказаною заявою.
Згідно зі ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.
Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті ЦПК України - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.
Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.
Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
Оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.
На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.
Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №2-7763/10 від 08.02.2022.
Таким чином, оскільки рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 05.05.2023 не виконане, наявні підстави для матеріального правонаступництва у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.
На момент звернення Броварської філії Київського обласного центру зайнятості із заявою про заміну стягувача у справі сплив строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який заявник у своїй заяві просить поновити.
Статтею 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Положення частини 1 статті 433 ЦПК України узгоджуються з положеннями частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Виходячи з даної норми закону при вирішенні відповідно до статті 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, суд повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Як вбачається зі змісту положень статті 433 ЦПК України, метою застосування цієї статті є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.
Виконавча давність - це встановлений у законі строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено саме до примусового виконання, тому що для добровільного виконання строки не встановлені в тому сенсі, що добровільне виконання рішення після закінчення строку виконавчої давності повинно визнаватися належним. Рішення суду, за загальним правилом, може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту набрання ним законної сили.
Перебіг строку виконавчої давності починається з набранням рішенням суду законної сили. Переривається перебіг цього строку пред`явленням виконавчого документа до виконання, а також частковим виконанням рішення. Пропуск строку виконавчої давності, за загальним правилом, позбавляє стягувача права на примусове виконання рішення. Однак, у разі пропуску цього строку за поважної причини стягувач може звернутися до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.
У зв`язку з тим, що стаття 433 ЦПК України не містить переліку причин, які є поважними при пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання проте, чи є причина його пропуску поважною.
Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.
Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Зазначені стягувачем обставини суд визнає як поважні причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, тому є підстави для задоволення вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.
Крім того, згідно зі ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, беручи до уваги, що в даній справі були видані виконавчі листи, однак виконавче провадження не було відкрите, заяву Броварської філії Київського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення від 05.05.2023 належить задовольнити частково, замінивши стягувача у виконавчих листах та поновивши строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Керуючись ст. ст. 18, 260, 353, 442, 446 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Броварської філії Київського обласного центру зайнятості про заміну стягувача у справі № 361/3503/22 (провадження № 2/705/942/23) задовольнити частково.
Поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І.Єщенко