КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/1361/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якій просить суд визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по частині кожному із співвласників, а саме: частки за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки за ОСОБА_2 , за ОСОБА_4 , частки за ОСОБА_3 . Мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1997 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно розпорядження №103305, її мати ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловік ОСОБА_2 , донька ОСОБА_4 , син ОСОБА_3 приватизували на праві приватної спільної сумісної власності квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м., проте коли вона звернулася, в установленому законом порядку, до нотаріуса для оформлення спадщини, після смерті її матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через те, що у свідоцтві на житло чітко не визначені частки кожному із співвласників, не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину.

З урахуванням викладеного, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 21.12.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 12 лютого 2024 року.

У судове засідання 12.02.2024 року позивачка та її представник не з`явилися, однак надали заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

У судове засідання 12.02.2024 року відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не з`явилися, однак надали заяви, в яких просили суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , на праві приватної спільної сумісної власності, належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м.

Вказана квартира належить ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1997 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно розпорядження №103305.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса, з заявою про прийняття спадщини за законом, однак їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не визначені частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до вимог ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Приймаючи до уваги, що квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м., належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29.10.1997 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно розпорядження №103305, суд зазначає, що розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на час смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м., є рівними, тобто належало по 1/4 частки кожному.

Таким чином, судом встановлено, що розмір часток ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м., є рівними, тобто вказаним особам належало по 1/4 частки квартири, а тому, з урахуванням визнання позову відповідачами, позовні вимоги про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 по частині кожному із співвласників, а саме: частки за ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , частки за ОСОБА_2 , за ОСОБА_4 , частки за ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.