Справа № 308/5323/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2024 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 квітня 2024 року, вказану позовну заяву залишено без руху із зазначенням недоліків які слід усунути .

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим для справ окремого провадження. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, було вказано на те, що звертаючись до суду із вказаною заявою, заявник просить суд:

«Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківсього міського управління юстиції (Серія НОМЕР_1 ), перебувала на утриманні свого вітчима ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Мотивуючи заяву, представник вказує на те, що:

16 березня 2016 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області складено відповідний актовий запис №31.

Чоловік Заявника, - ОСОБА_4 проходив військову службу на посаді водія у 1 штурмовій роті військової частини НОМЕР_2 , мав звання старшого солдата. 19.10.2023 року ОСОБА_4 та нажаль загинув у ході виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом України в районі населеного пункту Авдіївка, Покровського району, Донецької області. Причина смерті за Довідкою №6890 від 21.10.2023 року є вибухова травма внаслідок військових дій.

Разом із подружжям, окрім їх спільної доньки: ОСОБА_5 , проживала та знаходилась на утриманні ОСОБА_4 дитина Заявника ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківсього міського управління юстиції (Серія НОМЕР_1 ), про що складено відповідний актовий запис №50.

Представник зазначає, що метою встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні загиблого ОСОБА_4 є вирішення питання щодо отримання соціального захисту членів сімей загиблих захисників України відповідно до законодавства.

У заяві вказано на те, що у січні 2024 року заявник разом з доньками звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання одноразової грошової допомоги від держави в разі загибелі військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, однак у наданні таких допомог та соціальних виплат саме ОСОБА_3 було усній формі відмовлено, оскільки остання не є рідною донькою ОСОБА_1 . Натомість посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_3 порадило заявнику встановити звернутися в суд для встановлення факту перебування ОСОБА_3 на утриманні вітчима ОСОБА_4 .

В ухвалі, про залишення позовної заяви без руху, вказано на те, що на підтвердження того, що у січні 2024 року Заявник разом з доньками звернулись до ІНФОРМАЦІЯ_3 для отримання одноразової грошової допомоги від держави в разі загибелі військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, до матеріалів позовної зави не додано.

Окрім того, в ухвалі від 01.04.2024, зазначено, що матеріали справи не містять і відмови у задоволенні такого звернення, а саме, що заявнику відмовлено у задоволенні такого клопотання.

Таким чином відсутнє власне підтвердження того, що в позасудовому порядку врегулювати питання що порушуються вданій заяві не надається за можливе вирішити.

Заявником не надано доказів того, що саме встановлення вказано факту, є передумою для настання певних юридичних наслідків для заявника та членів її сім`ї. Заявником не конкретизовано зазначену ним мету щодо можливості офіційного підтвердження такого постійного догляду у випадках, визначених чинним законодавством України, зокрема необхідності такого, та якими саме нормами законодавства це передбачено.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Зі змісту заяви вбачається, що заявником не вказано в якості заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 до якого як вказує заявник вона зверталася для отримання одноразової грошової допомоги від держави у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, оформлення пенсій та інших соціальних виплат, та у наданні таких допомог та соціальних виплат саме ОСОБА_3 було в усній формі відмовлено.

Також, позивачу було звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту подана через систему «Електронний суд». Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу. Проте заявником таких доказів в додатку до заяви про встановлення факту не додано.

Для усунення вказаних в ухвалі від 01.04.2024 недоліків заявнику було надано строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалу про залишення позовної заяви без руху представником заявника отримано 01.04.2024, про що свідчить довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету.

Окрім того, заявником особисто отримано копію ухвали від 01.04.2024 про залишення заяви без руху 09.04.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Разом із тим, станом на 10.05.2024 недоліки, на які вказано в ухвалі про залишення заяви не усунуто. Жодних заяв в тому числі і про продовження процесуального строку для усунення недоліків від заявника та її представника не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При вирішенні питання про повернення позивачеві його заяви, судом враховується, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Також, вважаю за необхідне повідомити позивача, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 258-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні, де інша особа: служба у справах дітей Ужгородської міської ради, - вважати неподаною і повернути заявникові.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош