КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи №758/464/21 Апеляційне провадження №22-ц/824/2124/2024Головуючий у суді першої інстанції - Анохін А.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Гуль В.В.,

судді Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Браун», про стягнення збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Браун», в якому просив: стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської державної адміністрації «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 суму завданих збитків у розмірі 74 146 грн. 89 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. 00 коп., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 2 200 грн. 00 коп., а також судовий збір у розмірі 1 816 грн.00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.05.2018 року за адресою: вул. Новоконстантинівська, 11 (Подільський район), що у м. Києві, під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі стався прорив тепломережі, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Також, під час вказаної події позивачу було завдано фізичних ушкоджень, які виражаються у ЗЧМТ, струсі головного мозку, забої м`яких тканин голови.

29.05.2018 року позивач до ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра» для визначення вартості завданого йому матеріального збитку, відповідно до звіту якого від 05.06.2018 року (вих. № 15203) власнику КТЗ Toyota Camry, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заподіяно матеріального збитку в розмірі 74 146 грн. 89 коп. Позивачем було сплачено проведення товарознавчого дослідження у розмірі 2 200 грн. 00 коп.

У зв`язку із зазначеним, позивач звернувся до КП «Київтеплоенерго» з претензією щодо відшкодування завданих збитків, проте отримав відмову, мотивовану тим, що КП «Київтеплоенерго» перед початком проведення гідравлічних випробувань надавало припис-попередження про проведення випробування теплових мереж представнику ТОВ «Браун», приміщення якого розташоване за адресою: вул. Новоконстантинівська, 11.

Однак, згідно з відповіддю ТОВ «Браун» останнім ані у період з 12.04.2018 року до 21.05.2018 року, ані у будь-який інший період від КП «Київтеплоенерго» жодного припису-попередження про проведення гідравлічних випробувань не було отримано. Про проведення гідравлічних випробувань теплових мереж, які відбулись 21.05.2018 року, ТОВ «Браун» дізналося з факту аварійної події.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що в результаті спричинення матеріальної шкоди та шкоди, завданої здоров'ю, він зазнав душевних страждань, які він оцінює у розмірі 5 000 грн. 00 коп., позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що належний йому автомобіль пошкоджено саме 21.05.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11, тобто з наданих позивачем доказів не вбачається встановлення органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі. Також, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було вжито всі необхідні заходи для попередження заподіяння шкоди, що свідчить про відсутність протиправної поведінки та вини Комунального підприємства у заподіянні шкоди майну позивача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій він просив рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Також, зазначив, що обґрунтування мотивів незаконності оскаржуваного рішення буде надано до Київського апеляційного суду після отримання повного тексту рішення (а.с. 216, 217).

Однак, станом на час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції позивачем не надано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, в якій викладено мотиви та доводи, які, на його думку, свідчать про незаконність оскаржуваного рішення.

28.09.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 5).

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку від 05.06.2018 року, складеного ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», власнику автомобіль «TOYOTA CAMRY», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заподіяно матеріального збитку в розмірі 74 146, 89 грн. (а.с.48-80).

Крім того, позивачем було сплачено кошти за проведення товарознавчого дослідження в розмірі 2 200, 00 грн (а.с.42).

Підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначив, що пошкодження належного йому автомобіля сталося внаслідок аварії під час проведення гідравлічних випробувань теплової мережі та прориву теплової мережі 21 травня 2018 року за адресою: вул. Новоконстантинівська, 11, у м. Києві, що є порушенням положень Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, які допущені відповідачем.

Так, згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже й підставою цивільно-правової відповідальності, є завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вину завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).

Відповідно до частини 2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відповідно п. п. 2.2.1 та 2.2.5 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», метою та предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподіл енергетичної енергії. Виробництво, транспортування та постачання теплової енергії

Порядок проведення випробувань джерел теплової енергії регулюється нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією», Наказу Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж» від 14.02.2007 № 71 та нормами Наказу Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 № 620/378 «Про затвердження Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду».

Графік проведення гідравлічних випробувань складається компанією та затверджується Київською міською державною адміністрацією заздалегідь. Також з термінами гідравлічних випробувань тепломереж, які визначено графіком, узгоджуються інші роботи: графіки проведення ремонтів та роботи основного обладнання теплоджерел; графіки проведення планових ремонтів обладнання теплових мереж; фінансові плани роботи філіалів та інших підрозділів компанії, графіки роботи персоналу тощо.

При цьому, основні організаційні і технічні вимоги до безпечної, надійної та економічної експлуатації джерел теплопостачання, теплофікаційних і тепловикористовувальних установок, теплових мереж, систем опалення та вентиляції, гарячого водопостачання, збирання і повернення конденсату, водопідготовки, в також засобів вимірювальної техніки встановлено Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71.

Згідно з п.6.3.7 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року № 71, організацією, що експлуатує теплову мережу, має бути забезпечено справність огороджувальних конструкцій, що перешкоджають доступу сторонніх осіб до устаткування і до запірно-регулювальної арматури, та здійснено контроль за підтриманням в належному стані шляхів доступу до об`єктів мережі, а також за дорожніми покриттями і плануванням поверхонь над підземними спорудами.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, теплова траса, на якій стався прорив, перебуває на балансі КП «Київтеплоенерго».

05.12.2003 року між АЕК «Київенерго» (енергопостачальна організація) і ТОВ «Браун» (абонент) був укладений договір № 220261 про постачання теплової енергії (а.с.173).

Згідно додатків № 5 та № 6 даного договору сторонами узгоджена і підписана схема абонентської теплотраси, що знаходиться на балансі «Абонента» і теплотраса, яка знаходиться на балансі енергопостачальної організації, а також Акт розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

У своїй заяві до суду ТОВ «Браун» також вказує, що воно є орендарем приміщень у будинку по АДРЕСА_1 , який розташований на з.д. площею 0, 4698 га, власником якої є ТОВ «СІГАЛ ГРУП ЛТД» (а.с.160)

Згідно припису - попередження ТОВ «Браун» було попереджено про виконання випробувальних робіт на щільність теплових мереж в період з 08:00 23.04.2018 року по 24:00 21.05.2018 року.

Припис був вручений під особистий підпис працівнику товариства 12.04.2018 року.

Належних доказів того, що третя особа не отримувала вказаного припису, стороною позивача та третьою особою не надано.

Отже, виходячи з наведеного, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем були вжиті всі необхідні заходи для попередження заподіяння шкоди, що свідчить про відсутність протиправної поведінки та вини Комунального підприємства у заподіянні шкоди майну позивача.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що автомобіль «TOYOTA CAMRY» пошкоджено саме 21.05.2018 року за адресою: м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 11, тобто з наданих позивачем доказів не вбачається встановлення органами поліції обставин пошкодження автомобіля позивача, причинно-наслідкового зв`язку між пошкодженням автомобіля та проривом тепломережі.

Також, матеріали справи не містять доказів, фіксації прориву тепломережі, перебування авто позивача у цей час у місці прориву.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними твердження позивача, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом була допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

При цьому, слід зазначити, що в апеляційній скарзі позивача відсутні докази неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що мають значення для справи, а сама апеляційна скарга не містить жодних доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанцій, які є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Отже, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, то з огляду на вимоги ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2021 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді