Справа № 738/1720/24
№ провадження 2/738/516/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

В липні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 24 липня 2020 року ОСОБА_2 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44.4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язувався погашати заборгованість та оплачувати послуги банку в повному обсязі. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого станом на 21 липня 2024 року утворилась заборгованість в сумі 39910,14 грн, яка складається з: 21840,58 грн заборгованість за кредитом, 18069,56 грн заборгованість по відсоткам, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 серпня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до судового засідання.

20 серпня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову до ОСОБА_2 відмовити.

02 вересня 2029 року представником позивача подано до суду письмові пояснення та контррозрахунок заборгованості ОСОБА_2 за вказаним позовом, з яких вбачається, що позивач визнає позовні вимоги в розмірі 18535,21 грн.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги позивача до її довірителя визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18535,21 грн, в решті позовних вимог просила відмовити, також просила стягнути з позивача на користь відповідача 8000 грн понесених судових витрат на правничу допомогу.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг в А-Банку (а.с.8). У вказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Також до вказаної анкети додані Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» (а.с.16-22), Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена» (а.с.23), які не містять підпису відповідача, а також паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який підписано електронним підписом (а.с.9).

Згідно з довідкою за картками ОСОБА_2 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано картку № НОМЕР_2 , зі строком дії до березня 2027 року (а.с.13).

З довідки за лімітами, наданою АТ «А-БАНК», на підставі кредитного договору б/н від 24 липня 2020 року ОСОБА_2 24 липня 2020 року встановлено кредитний ліміт в розмірі 20000,00 грн. З 21 грудня 2020 року до 23 лютого 2024 року були проведені операції щодо збільшення та зменшення кредитного ліміту ОСОБА_2 (а.с.14).

ОСОБА_2 користувався кредитними коштами за вказаним кредитним договором, що підтверджується відомостями, які містяться у виписці за кредитним договором (а.с.10-12).

Згідно з Розрахунком заборгованості за договором №б/н від 24 липня 2020 року станом на 21 липня 2024 року відповідач має заборгованість у сумі 39910,14 грн, в тому числі: 21840, 58 грн заборгованість за тілом кредиту (простроченим тілом кредиту), 18069,56 грн заборгованість по відсотками (а.с.6-7).

Згідно з контррозрахунком, наданим представником відповідача, загальна сума позичених відповідачем коштів становить 144538,58 грн, загальна сума коштів, що були покладені на картку становить 126002,37 грн.

V. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у даному випадку - АТ «АКЦЕНТ-БАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 24 липня 2020 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також паспорт споживчого кредиту, як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ «АКЦЕНТ-БАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У анкеті-заяві, наданій позивачем, зазначені лише дані про особу позичальника, та у ній не зазначено банківського продукту, який йому надається, процентна ставка.

Витяг з Тарифів, а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://a-bank.com.ua/terms), які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_2 шляхом підписання анкети-заяви.

Підписаний 24 липня 2020 року відповідачем електронним підписом паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима. Як зазначалось вище, в анкеті-заяві позичальника не міститься інформації щодо банківського продукту, який надається позичальнику, яку саму банківську картку отримує відповідач.

Більш того, зі змісту цього паспорту вбачається, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

У розділі 4 вказаного паспорту зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

При цьому анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку не містить в собі домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, а також посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту за кредитною карткою, матеріали справи не містять в собі відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті умов були прийняті позичальником, та обрання ним кредитної картки. Також витяг з Тарифів користування кредитною карткою не містять підпису відповідача.

Крім цього, у постанові від 23.05.2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) Об`єднана палата Касаційного цивільного Суду відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, висловила такий висновок про застосування норми права: «Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Отже, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Відтак позивачем не доведено факту прийняття відповідачем запропонованих йому умов щодо розміру відсотків.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованості по відсоткам за користування кредитом 18069,56 грн.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 частково розрахувався за кредитним договором, в тому числі і в сумі 3502,02 грн., яку АТ «Акцент-Банк» в односторонньому порядку зарахував на погашення відсотків за договором, що вбачається з розрахунку заборгованості позивача.

На підставі вищевикладеного, суд не погоджується з таким погашенням суми боргу ОСОБА_2 перед АТ «Акцент-Банк» та вважає, що оплата відсотків відповідачем за кредитним договором в розмірі 3502,02 грн. повинна бути зарахована, як погашення заборгованості за тілом кредита.

Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем в повному обсязі не повернуті, враховуючи часткове погашення боргу, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 18338,56 грн.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 липня 2024 в розмірі 18338,56 грн.

V. Розподіл судових витрат

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 3028 грн.(а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1391 грн 37 коп.

Відповідачем документально підтверджено понесення судових витрат на правничу допомогу в сумі 8000 грн (а.с.47), які з урахуванням ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача в розмірі 4324 грн.

Керуючись статтями 2, 4 12, 13, 77-82, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 липня 2020 року у розмірі 18338 (вісімнадцять тисяч триста тридцять вісім) гривень 56 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» 1391 (одну тисячу триста дев`яносто одну) гривню 37 копійок судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 4324 (чотири тисячі триста двадцять чотири) гривні судових витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», місцезнаходження: вул. Батумська, 11 м. Дніпро, індекс 49074, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360080.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Представник відповідача: ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлений 16 вересня 2024 року.

Суддя Н.В.Волошина