Справа № 146/653/24
Провадження № 22-ц/801/1901/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Пилипчук О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

12 вересня 2024 рокуСправа № 146/653/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В. В.,

суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г.,

з участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 липня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 09 липня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено:

- змінено розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , визначених за рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 23 листопада 2017 року у цивільній справі № 146/987/17;

- вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Також вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з такими судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення змінити, стягнувши з нього на користь позивачки аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_1 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року було відкрите апеляційне провадження у справі.

14 серпня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про зупинення провадження у справі, оскільки він перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 серпня 2024 року справу було призначено до розгляду на 12 вересня 2024 року о 10 год. 00 хв.

11 вересня 2024 року від представника ОСОБА_2 надійшли заперечення проти задоволення заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 12 вересня 2024 року представник позивачки свої письмові заперечення підтримав. ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Вирішуючи заяву ОСОБА_5 про зупинення апеляційного провадження у справі, колегія суддів виходить із такого.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Приписи пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України мають своєю метою захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Вони покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи та реалізацію процесуальних прав, зокрема, військовослужбовців.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на таке.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто (пункт 54 постанови), а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини (пункти 57-61 постанови). Передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 13 червня 2024 року у справі 557/1226/23, дійшов висновку що, вирішуючи питання про зупинення на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину через перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, суд має враховувати, зокрема, те, чи мав відповідач можливість висловитися щодо позовних вимог, чи користується правовою допомогою під час судового провадження, чи є належні докази того, що його військова частина переведена на воєнний стан, і що він виконує бойові завдання, перебуваючи у зоні бойових дій, унаслідок чого не може брати участь у судових засіданнях ні особисто, ні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Не враховуючи ці обставини, обов`язкове зупинення провадження у справі про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину хоч і відповідатиме певним інтересам відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, але може шкодити захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.

У суді першої інстанції ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у справі не заявляв, його інтереси представляла адвокат Мотальова-Кравець В. Ю. (а. с. 54).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що зупинення провадження у справі, що розглядається, може призвести до надмірної тривалості розгляду справи, що жодним чином не сприятиме якнайкращим інтересам неповнолітніх дітей відповідача, а тому доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. 251, 253, 260 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про зупинення апеляційного провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. В. Оніщук

Судді С. К. Медвецький

С. Г. Копаничук