Провадження № 2/204/986/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

за участю секретаря Кошелюк Д.О.,

за участю представника позивача адвоката Муравського В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року у розмірі 49 478 грн. 21 коп., яка виникла станом на 28.09.2023 року та складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15 000 грн., заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги - 34 200 грн., заборгованості по пені та штрафам - 00,0 грн., нарахованих 3% річних - 38 грн. 21 коп., інфляційних втрат - 240 грн. Крім того, позивач зазначив, що поніс витрати у зв`язку із вимушеним зверненням до суду у розмірі судового збору - 2 684 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн., які і просив стягнути з відповідача на його користь.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09.04.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №3966121 про надання споживчого кредиту. Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн., строк кредиту 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,9 в день. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало ОСОБА_1 кредит в сумі 15 000 грн. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахування процентів не виконала. Станом на 28.09.2023 року заборгованість за Кредитним договором відповідача склала у загальному розмірі 49 478 грн. 21 коп. 24.01.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 . А тому, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості, сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн. та витрати на правову у розмірі 13 000 грн.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 жовтня 2023 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

07 лютого 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача - адвоката Ходіної Н.В. надійшов відзив у якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача зазначила, що відповідь ТОВ «Вей Фор Пей» щодо переказу кредитних коштів на рахунок відповідача не є належним та допустимим доказом на підставі того, що із наданої відповіді неможливо встановити ні власника рахунку, ні даних по здійсненій операції. Так, у матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів. Крім того, відповідач заперечує проти стягнення з неї заборгованості за відсотками посилаючись на те, що право кредитора нараховувати відсотки припиняється зі спливом строку кредитного договору. Так, доказів того, що кредитний договір було пролонговано позивачем не надано. Стороною відповідача наголошено на тому, що відповідач сплатила кредитну заборгованість у розмірі 3 655 грн., у зв`язку із чим заборгованість відповідача має складати 11 345 грн., яка складається з тіла кредиту за вирахуванням проплат здійснених за період з 08.04.2021 року по 10.06.2021 року, і з урахуванням сплати відсотків передбачених кредитним договором 03.03.2021 року у розмірі 6 412,50 грн. Підстави для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за межами строку кредитування у період з 09.05.2021 року по 23.01.2022 року на думку представника відповідача - відсутні. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу зазначено, що такі витрати у розмірі 13 000 грн. не є співмірними та обґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

26 лютого 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» представником ТОВ «Коллект Центр» було подано відповідь на відзив у якій позивач позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Щодо заперечень відповідача позивач зазначає, що факт укладання кредитного договору доведений позивачем достатніми доказами, крім того такий факт не було спростовано відповідачем. Також позивачем наголошено, що п.4.1 Договору передбачає його автопролонгацію на кількість днів та відповідно до умов, визначених п.4.3 Договору; у Договорі сторони погодили, що на підтвердження здійснення автопролонгації строку користування кредитними коштами відповідна додаткова угода до Договору ними не укладається та не підписується. Крім того, в умовах Договору передбачено, що зобов`язання позичальника зі сплати процентів за користування кредитними коштами продовжується на весь період фактичного користування кредитними коштами, починаючи з дати першого прострочення строкового повернення кредиту і до дати повного повернення кредитних коштів. Що стосується заперечень відповідача стосовно витрат на правничу допомогу, позивач вважає, що такі витрати є доведені відповідними доказами та є більш ніж співмірними.

28 лютого 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» представником відповідача - адвокатом Ходіною Н.В. було подано заперечення на відповідь на відзив у яких остання дублює заперечення сторони відповідача стосовно позовних вимог.

Про дату і час та місце розгляду справи сторони були повідомлені в порядку ч. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на підставі зазначені у позові та відповіді на відзив.

Відповідач та її представник - адвокат Ходіна Н.В. у судове засідання не з`явились.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Згідно з частиною 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось стороною відповідача у наданому відзиві та запереченнях, 09 квітня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №3966121 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом №53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщено на сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с.4-7).

Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000 грн. Строк кредиту 30 днів. Для повернення кредиту (09.05.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору (а.с.8). Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4. Кредитного договору).

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.5. Кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

-у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору;

-у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 Договору;

-у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

Пунктом 1.5.2. Кредитного договору зазначено, що знижена процентна ставка 0,57% в день та застосовується відповідно до наступних умов якщо споживач у межах строку, визначеного в п.1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, споживач як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредит (до дати пролонгації (не включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п.1.4 Договору, без перерахованого за зниженою процентною ставкою.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п.2.5. Кредитного договору).

Розділом 5 Кредитного договору передбачено, що Товариство має право вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором, а споживач в свою чергу зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.

Так, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою ТОВ «Вей Фор Пей» про перерахування коштів сервіс EASY PAY за номером транзакції creditplus-17247574 від 09.04.2021 року (а.с.12 на звороті - 13).

Окрім того, на виконання ухвали суду від 25.03.2024 року, АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду лист від 09.04.2024 року №20.1.0.0.0/7-240401/50632 з якого вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , укладено договір SAMDNWFC9 картка НОМЕР_5 IBAN НОМЕР_4 Карта Універсальна Голд. Дата старту договору 29.12.2018 року. Стан - відкритий. Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» було повідомлено суд, що 09.04.2021 року здійснено зарахування переказу на картку № НОМЕР_3 грошових коштів у розмірі 15 000 грн. (переказ здійснено через сторонній сервіс) (а.с.144).

Проте, 09.05.2021 відповідач свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, в зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.

У матеріалах справи наявні погодження позичальника, скріплені її електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом, що підтверджує паспорт споживчого кредиту від 09.04.2021 року, який був наданий відповідачу як інформація, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит за стандартизованою формою (а.с.8 на звороті-10).

З матеріалів справи вбачається, що 24.0.2022 року між ТОВ «Авентус Україна», та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено Договір факторингу №24-01/2022, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором (а.с.24-28), зокрема, за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що вбачається з реєстру боржників до Договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 року (а.с.29).

В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору про відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с.30-34), в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , що вбачається з реєстру боржників до Договору факторингу 10-01/2023 від 10.01.2023 року (а.с.35).

Отже, до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до укладеного Договору факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року, що укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

Станом на 10.01.2023 року заборгованість за Кредитним договором відповідача склала: 49 478 грн. 21 коп., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 15 000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 34 200 грн., заборгованість по пені та штрафам - 00,0 грн., нараховані 3% річних - 38 грн. 21 коп., інфляційні втрати - 240 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22-23) та карткою обліку Договору (а.с.14 на звороті -21).

Після придбання права вимоги до відповідача, позивач не здійснював додаткових нарахувань (відсотків, штрафних санкцій, тощо) за Кредитним договором.

Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, факт перерахунку коштів відповідачу за цим договором під сумнів судом не ставиться, а тому, заперечення представника відповідача судом не приймаються. Крім того, наявні правові підстави переходу до позивача у справі внаслідок укладення договорів факторингу від 10.01.2023 та 24.01.2022 прав вимоги за кредитним договором від 09.04.2021, укладеним між ТОВ «Авентус Україна», як кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником.

Відповідно до 4 розділу Кредитного договору визначено, що строк кредиту може бути продовжено:

-за ініціативою споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2. (пп.4.2.1-4.2.4.) Договору; або

-в порядку автопролонгації. На кількість днів та відповідно до умов визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 - 4.3.2) Договору.

Пунктом 4.2.2. Кредитного договору визначено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із вказаних нижче способів:

-перед здійсненням платежу здійснити в Особистому кабінеті дії, що направлені на часткове повернення заборгованості за кредитом, а саме натиснути в Особистому кабінеті в Розділі «Мої кредити» клавішу «внести платіж» в меню «Часткове погашення кредиту»; або

-протягом 24 годин з моменту внесення платежу направити на поштову скриньку Товариства (в тому числі з використанням сервісу направлення повідомлень Товариству, що розміщений на Веб-сайті в Розділі «Зворотній зв`язок» вибравши категорію звернення «Часткове погашення без пролонгації») повідомлення про необхідність зарахування такого платежу в часткове погашення заборгованості за кредитом, з обов`язковою вказівкою в такому повідомленні номеру та дати цього Договору та суми здійсненого платежу. В іншому разі здійснений позивачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом.

Так, 09.04.2021 відповідачу було надано кредит в сумі 15 000 грн. строком на 30 днів зі зниженою процентною ставкою 0,57% в день, що відповідно до картки обліку Договору становить 114,00 грн.

З картки обліку Договору вбачається, що 09.05.2021 року відповідачем було здійснено платіж на рахунок Кредитора в розмірі 6 412,50 грн. та 14.06.201 року відповідачем було здійснено платіж на рахунок Кредитора в розмірі 10 260 грн., яким було погашено борг по нарахованих процентах користування кредитом, оскільки відповідно до п.6.1.1. Кредитного договору визначено, що у разі направлення споживачем коштів з метою повернення в повному обсязі або частково заборгованості за кредитом, в тому числі але не виключно, достроково або при наявності прострочення, проценти за фактичний термін користування кредитом повинні бути сплачені до моменту такого повернення. При цьому, якщо коштів, що направляються на повернення кредиту не достатньо для повної сплати процентів за його користування, то вважається, що строк сплати таких процентів настав і кошти в першу чергу направляються на повернення цих процентів, з урахуванням черговості передбаченої пунктом 6.3. цього Договору.

Також, відповідно до п.6.3.споживач здійснює платежі за Договором у такій черговості:

-у першу чергу здійснюються платежі з повернення простроченої суми кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такий черговості: - прострочені зобов`язання по процентам; - прострочені зобов`язання по кредиту;

-у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом. Якщо коштів, що направляються для погашення заборгованості передбаченої даною чергою, недостатньо для її повного погашення, погашення повинно здійснюватися у такий черговості: - строкові зобов`язання по процентам; - строкові зобов`язання по кредиту;

-у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором.

Таким чином, відповідно до п.4.2.2. Договору споживачем було здійснено пропозицію щодо продовження строку користування кредитом, шляхом здійснення оплати коштів у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів.

У випадку, якщо відповідач не бажала продовжувати строк користування кредитом, вона зобов`язана була вчинити одну з дій, які визначені п.4.2.2. Договору, оскільки в іншому разі здійснений позивачем платіж буде розцінений Товариством як пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом, а тому строк користування кредитом було пролонговано Товариством ще на 30 днів.

Щодо надання відповіді Товариством на пропозицію (оферту) споживача щодо продовження строку користування кредитом, то Договором визначено, що Товариство може надати таку відповідь протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Також, п.4.2.3. визначено, що Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем Товариству в особистому кабінеті/зазначені в Договорі.

Таким чином, у Товариства є право, а не обов`язок щодо надання споживачу відповіді на пропозицію щодо продовження строку користування кредитом.

Порядок автопролонгації строку кредиту визначає, що сторони домовились, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2.-4.2.4. Договору. Тобто, в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п.4.3.1. Договору)

Так, останнім днем дії кредитного договору було 09.05.2021, проте відповідач не здійснила повну оплату за Кредитним договором ні по прострочених зобов`язаннях по процентах, ні по прострочених зобов`язаннях по кредиту, тому враховуючи п.4.3.1. Договору строк користування кредитом було автопролонговано на 90 календарних днів поспіль (максимальний термін автопролонгації), оскільки у споживача на дату закінчення строку кредиту наявна заборгованість за кредитом. Крім того, відповідно до картки обліку Договору щодо боржника ОСОБА_1 вбачається, що Товариство не здійснювало жодних додаткових нарахувань після 12.10.2021 року.

Таким чином, у судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання по укладеному договору, в результаті чого з її вини утворилась зазначена позивачем заборгованість, а тому позовні вимоги позивача в даній частині є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Тому до стягнення з відповідача на користь позивача у справі підлягає заборгованість, наявна станом на 28.09.2023 в розмірі 49 478 грн. 21 коп., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 15 000 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 34 200 грн., заборгованість по пені та штрафам - 00,0 грн., нараховані 3% річних - 38 грн. 21 коп., інфляційні втрати - 240 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача судових витрати в сумі сплаченого судового збору в розмірі 2 684 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 13 000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 684 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини перша, третя статті 134 ЦПК України).

Згідно із вимогами частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За правилами частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина друга статті 141 ЦПК України).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме надано: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді, суду надано: договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02 січня 2023 року, укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» (а.с.46 на звороті-47); прайс лист АО «Лігал Ассістанс»(а.с.48); платіжну інструкцію №380790022 від 25 серпня 2023 року про переказ грошових коштів ТОВ «Коллект Центр» на рахунок АО «Лігал Ассістанс» у розмірі 50 000 грн. із призначенням платежу: надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 року від 02.01.2023 року (а.с.49); заявку на надання юридичної допомоги №57 від 18 серпня 2023 року (а.с.50); витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 10.6.2021 року у якому зазначено вид наданих послуг, кількість годин - 7 год. та розмір винагороди - 13 000 грн. (а.с.51).

Будь-яких інших доказів як то акт надання послуг до договору про надання правової допомоги; детальний опис виконаних робіт; виписка з банку, квитанція, чек чи платіжне доручення про сплату витрат понесених саме у зв`язку із розглядом зазначеної справи до відповідача ОСОБА_1 суду надано не було.

Платіжну інструкцію №380790022 від 25 серпня 2023 року про переказ грошових коштів ТОВ «Коллект Центр» на рахунок АО «Лігал Ассістанс» у розмірі 50 000 грн. суд позбавлений можливості приймати як належний доказ, у зв`язку із тим, що існують розбіжності із іншими документами з яких вбачається, що позивачем понесено витрати на правничу допомогу саме у зв`язку із розглядом зазначеної справи до відповідача ОСОБА_1 у розмірі 13 000 грн., таких доказів надано не було.

Таким чином, витрати на правову допомогу понесені позивачем задоволенню не підлягають як такі, що не доведені належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, Закон України «Про електрону комерцію», Закон України «Про судовий збір» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість, яка виникла станом на 28.09.2023 року, за договором про надання споживчого кредиту №3966121 від 09.04.2021 року у загальному розмірі 49 478 (сорок дев`ять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 21 (двадцять одна) коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення прав вимоги - 34 200 (тридцять чотири тисячі двісті) грн.; заборгованості по пені і штрафам - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 38 (тридцять вісім) грн. 21 (двадцять одна) коп.; інфляційні втрати - 240 (двісті сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 (нуль) коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 14.05.2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ЄДРПОУ - 44276926, місцезнаходження: м.Київ, вул.Мечнікова, буд.3, офіс 306)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

Суддя Н.В. Токар