КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7048/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді-доповідача: Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року про повернення позовної заяви у складі судді Коваленко І.В.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення кошті,-

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 серпня 2023 року подану по справі позовну заяву визнано такою, що не відповідає положенням цивільного процесуального законодавства, остільки оплачена судовим збором частково - в сумі 100 грн, у зв`язку з чим рекомендовано позивачу доплатити 2 050 грн, а також долучити належним чином засвідчені документи, долучені до позову в якості додатків.

За наведених підстав, позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У подальшому, ухвалою того ж суду від 03 жовтня 2023 року позовну заяву визнано неподаною й повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження до того ж суду.

Зазначає, що адвокат Дроздович О.О., діючи в його інтересах, своєчасно, в межах установленого судом строку усунула недолік позовної заяви, направивши їх

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

У відповідності до вимог статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У такому випадку судове засідання не проводиться, а розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами - частина 13 статті 7 ЦПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Залишаючи поданий по справі позов без руху з наступним визнанням його неподаним й поверненням, районний суд виходив з того, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки, які містилися в позові.

Між тим, з висновками районного суду погодитися неможливо, враховуючи наступне.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів»встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (перше речення абзацу десятого пункту 9 мотивувальної частини рішення суду від 30 січня 2003року № 3-рп/2003).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У ч. 2 ст. 2 ЦПК України зазначеної статті вказано, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до змісту ухвали суду першої інстанції від 28 серпня 2023 року позивачу надано п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків (а.с. 15,116).

Установлено, що копію ухвали ОСОБА_1 отримано 22 вересня 2023 року (а.с.18).

Відповідно до змісту апеляційної скарги, 26 вересня 2023 року на виконання вимог ухвали районного суду адвокатом Дроздович О.О. в інтересах ОСОБА_1 до районного суду направлено заяву про усунення недоліків з додатками до неї: копію позовної заяви з належно засвідченими додатками до неї та квитанцію про доплату судового збору (а.с. 77-79).

Зазначене підтверджується долученою судом першої інстанції до справи заявою адвоката Дроздович О.О. в інтересах ОСОБА_1 з додатками, яка здана на пошту 26 вересня 2023 року (а.с. 11) та надійшла на адресу районного суду 03 жовтня 2023 року (а.с. 22-57).

Також доводи апеляційної скарги про усунення недоліків позовної заяви у межах установленого районним судом п`ятиденного строку підтверджуються долученими до справи відомостями з офіційного сайту АТ «Укрпошта» - трекінг поштового відправлення № 789, згідно яких відправлення прийнято поштовим відділенням № 04116 м. Києва 26 вересня 2023 року й вручено адресату за довіреністю 03 жовтня 2023 року (а.с. 112-113).

Згідно вимог ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

За таких обставин, колегія суддів визнає поспішними, передчасними висновки районного суду про наявність правових підстав визнання позовної заяви ОСОБА_1 неподаною й її повернення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), ухвалюючи рішення від 09 грудня 2010 року у справі "Буланов та Купчик проти України", яке набуло статусу остаточного 09 березня 2011 року, вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (пункт 25 рішення у справі "Кутій проти Хорватії").

Також ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (пункт 110 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі "Шишков проти Росії").

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення ЄСПЛ від 16 грудня 1992 року у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції").

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню, а справа - направленню до того ж суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: