Єдиний унікальний номер справи 628/60/22
Провадження № 2/183/467/24

У Х В А Л А

11 березня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Петрієнко В. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у січні 2022 року звернулася до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з зазначеним вище позовом до відповідача, у якому просила визнати недійсним заповіт, складений 22 січня 2020 року від імені ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , посвідчений Дворічанською державною нотаріальною конторою Харківської області, зареєстрований в реєстрі за № 73.

Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21 січня 2022 року було відкрито провадження у зазначеній цивільній справі, з її розглядом у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

04 квітня 2023 року на адресу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа № 628/60/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2023 року головуючим суддею у цій справі визначена суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майна Г. Є. Указана цивільна справа передана головуючому судді 24 травня 2023 року.

Ухвалою судді від 24 травня 2023 року прийнято цю цивільну справу до свого провадження і призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання позивач повторно не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, зокрема шляхом надіслання SMS-повідомлення на зазначений нею номер телефону у власноруч наданій заявці про отримання судового виклику в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, у якій також міститься застереження про те, що при зміні номеру мобільного телефону та обставин, які перешкоджають отриманню SMS-повідомлення, позивач зобов`язується повідомити суд (а.с. 32). Причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність не подавала.

Відповідач у підготовче засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Позивач для підтримання позову в підготовчі засідання 27 лютого 2024 року та повторно 11 березня 2024 року не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом надіслання SMS-повідомлення на зазначений нею номер телефону у власноруч поданій заявці про отримання судового виклику в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, у якій також міститься застереження про те, що при зміні номеру мобільного телефону та обставин, які перешкоджають отриманню SMS-повідомлення, позивач зобов`язується повідомити суд (а.с. 32, 65, 73).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Так, Європейський суд з прав людини відхиляє скаргу заявника на порушення права доступу до суду, якщо він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи (остаточне рішення у справі «Каракуця проти України» від 16 травня 2017 року).

Листом Верховного Суду України від 25 січня 2006 року № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (в редакції Закону № 3200-IX від 29.06.2023) суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У випадку повторної неявки у підготовче засідання позивача, повідомленого належним чином, суд знаходить належним згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України ухвалити про залишення позовної заяви без розгляду.

У той же час, суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним заповіту залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем її проголошення.

Ухвала суду складена і підписана 11 березня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна