Справа № 216/325/24
провадження №2/216/1158/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Бутенко М.В.

при секретарі Кравець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Цевнтрально-міської районної ради, про визначення часток у спільному сумісному майні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просила визнати частки у спільному сумісному майні, а саме житловому будинку з господарчими будовами розташованого на земельній ділянці, площею 0,0543 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), за адресою: АДРЕСА_1 придбаної за Договором купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 2-2606 від 22 липня 2004 року, а саме встановивши, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належала 1/4 частка у вище вказаному майні, 1/4 частка у вище вказаному майні належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та 1/2 частка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 20 лютого 1982 року позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 , від якого народилось двоє дітей: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , перебуваючи в шлюбі, придбали частину нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку з господарчими будовами та частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому є співвласниками придбаного ними майна.

Другим співвласником за вищевказаним договором купівлі-продажу виступає онука позивачки ОСОБА_2 , яка на момент укладення договору купівлі-продажу була неповнолітньою та від її імені діяла мати ОСОБА_4 .

Чоловік позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

08 грудня 2023 року позивач звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу на свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , однак нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, однак видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, тому що не визначена частка кожного з подружжя на спільне сумісне майно.

У зв`язку з тим, що оформлення спадщини у нотаріальній конторі неможливо, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

В судове засідання, призначене на 25.04.2024 р., позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача ОСОБА_7 подала суду заяву, згідно з якою просила розглядати справу за її з позивачем відсутністю, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник відповідача по справі ОСОБА_2 ОСОБА_8 в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Тімуш К.О. в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, у вирішені вказаної справи покладається на думку суду, просить суд винести законне рішення.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 правом на участь у судове засідання не скористалися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 20 лютого 1982 року між позивачем по справі та ОСОБА_5 було укладено шлюб, зареєстрований у Центрально -Міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 113 (а.с. 7).

Від вказаного шлюбу у подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що свідчить копії свідоцтв про їх народження, серії - НОМЕР_1 та відповідно серії НОМЕР_2 (а.с.12, 16).

В період шлюбу, а саме 22 липня 2004 року позивач разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , придбали частину нерухомого майна, а саме: частину житлового будинку з господарчими будовами та частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зважаючи на те, що позивач з її чоловіком перебували у шлюбі, то титульним власником майна було вказано дані позивачки, однак фактично позивач та її чоловік є співвласниками придбаного ними майна, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого 22 липня 2004 року Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №2-2606 (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що другим співвласником за вище вказаним договором купівлі-продажу виступає онука позивачки ОСОБА_2 , яка на момент укладення договору купівлі-продажу була неповнолітньою та від її імені діяла мати ОСОБА_4 .

Право власності на вказане домоволодіння зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за № 42796 в книзі 25дод. - 92 (а.с. 18), протилежного матеріали справи не містять.

Також, позивачу та її онуці ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0543 га, (кадастровий номер № :08:332:0018), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 24.11.2023 (а.с.19-24).

Судом встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_3 (а.с.25).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому за життя частку житлового будинку з господарчими будовами та частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що становить подружню частку у праві спільної сумісної власності подружжя на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На момент відкриття спадщини ОСОБА_5 був зареєстрований разом з позивачкою ОСОБА_1 та їхніми дітьми сином ОСОБА_9 та донькою ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

08 грудня 2023 року позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. з заявою про видачу на свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 .

Також заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину було подано дітьми: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Однак, нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій зазначено, що спадщину прийняли дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які на момент смерті проживали та були зареєстровані за однією адресою разом зі спадкодавцем. Спадкове майно складається з 1/4 частки житлового будинку з господарчими будовами та 1/4 частки земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно документів, що підтверджують право власності на спадкове майно, належить ОСОБА_1 . Вбачається, що оскільки ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , тому ОСОБА_5 мав право на 1/4 частку вищевказаного майна відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України 1971 року, яку набули вони за час шлюбу, але частка юридично не оформлялася. Видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, тому що не визначена частка кожного з подружжя на спільне сумісне майно, вказане підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 листопада 2023 року (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

Згідно ч. 1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Вказана норма відображена також в Постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування.

Як вказувала в позові позивач та ці доводи нічим не спростовані, що за життя ОСОБА_5 договором або в інший спосіб частки виділені не були, тому на думку суду частка кожного співвласника в спільній сумісній власності житлового будинку та земельної ділянки є рівною.

Оскільки за життя подружжя ОСОБА_11 , їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на будинок не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому суд вважає встановленим, що частки кожного із них, як співвласників будинку та земельної ділянки є рівними, і кожному окремо, на праві спільної сумісної власності за життя ОСОБА_5 належало, а позивачу належить по 1/4 частці нерухомого майна.Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки в спільному майні.

Тому приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про визначення частки померлого в спільному майні є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне визначити частки у спільному сумісному майні, а саме садибі (житловому будинку з господарчими будовами розташованого на земельній ділянці площею 0,0543 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що позивачу належить, а ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 за його життя належало, кожному окремо, по 1/4 частині, та відповідачу належить 1/2 частка, вищезазначеного майна.

На підставі ст. ст. 25, 368, 370, 372, 1220, 1261, 1217 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 209, 229, 258-261 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Виконавчий комітет Центрально-Міської районної ради, про визначення часток у спільному сумісному майні, задовольнити.

Визначити частки у спільному сумісному майні, а саме садибі (житловому будинку з господарчими будовами розташованого на земельній ділянці площею 0,0543 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 придбаної за Договором купівлі-продажу зареєстрованому в реєстрі за № 2-2606 від 22 липня 2004 року, а саме встановивши, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 належала 1/4 частка у вище вказаному майні, 1/4 частка у вище вказаному майні належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 та 1/2 частка належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Дніпровській апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

СТОРОНИ ПО СПРАВІ:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

зареєстрована:

АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_6 ,

зареєстрований:

АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, розташований за адресою: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27, .

Головуючий суддя: М.В. Бутенко