Справа № 473/2517/20
УХВАЛА

іменем України

"14" травня 2024 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Ротар М.М., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Сігнаєвського Станіслава Юрійовича

встановив

Представником скаржника адвокатом Лукіянчиним І.П. до суду подано скаргу на дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 30.01.2024 року за виконавчим листом №473/2517/20 та просить зобов`язати головного державного виконавця скасувати постанову про арешт коштів боржника від 30.01.2024 року.

Зі змісту скарги вбачається, що про наявність виконавчого провадження скаржникові достовірно стало і було відомо з 01.02.2024 року, а саме коли в застосунку «Дія» прийшло повідомлення про відкриття відносно нього виконавчого провадження №74002165 від 30.01.2024 року за виконавчим листом №473/2517/20, який було видано 16.02.2021 року.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення

Згідно ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Скаргу подано з пропуском передбаченого ст. 449 ЦПК України строку подання скарги.

Заяви про поновлення пропущеного для подання скарги заявником не подано і в прохальній частині скарги про поновлення строку взагалі не йдеться.

Скаржнику з 01.02.2024 року достовірно було відомо про те, що він є учасником виконавчого провадження в межах якого відносно нього вчинені виконавчі дії, як боржника.

За таких обставин скарга залишається без розгляду.

Керуючись ст. 258, 260, 447-452 ЦПК України,

постановив:

Залишити без розгляду скаргу ОСОБА_1 за закінченням встановленого законом строку подання скарги та неподанням заяви про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя М.М. Ротар