15.04.2024 Справа № 756/8721/23
унікальний №756/8721/23
провадження №2-о/756/19/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Міщенка О.В.

за участю: представника заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, заінтересована особа - Київська міська рада -

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом з матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина. Інших спадкоємців крім сина ОСОБА_2 немає. Після смерті матері залишилось спадкове майно, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлій.

Заявник на момент відкриття спадщини був зареєстрований за іншою адресою, однак фактично проживав разом з померлою матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , ведучи спільне господарство та побут.

З метою прийняття спадщини після смерті матері заявник звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2023 року з мотивів пропущення строків для прийняття спадщини.

За таких обставин, заявник позбавлений можливості оформити спадщину, що й стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги щодо постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини з підстав, викладених у заяві, вказуючи про відсутність спору про право, оскільки інших спадкоємців, які претендують на спадщину та заперечують проти даного факту не існує.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслали заяву, в якій просять справу розглядати за відсутності представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши свідків, судом встановлено наступне.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 роки, згідно свідоцтва про смерть виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.10.2021 року, актовий запис №20911 (а.с. 5).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 21.01.1975 р., ОСОБА_3 є його матір`ю, ОСОБА_2 його батьком.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (батько заявника) розірвали шлюб 27.04.1993 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 27.04.1993 року.

Тобто, інших спадкоємців окрім сина ОСОБА_2 не має.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме, квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.08.1996 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановим П.Ю.

Заявник був зареєстрований за іншою адресою у АДРЕСА_2 , проте, постійно проживав разом зі своєю померлою матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , проживав в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_5 , сином та матір`ю ОСОБА_3 , з 2016 року по 2021 рік, на підтвердження чого, ОСОБА_2 надав численні фіскальні чеки по рахунках-замовленнях, в яких замовником вказаний саме він, з адресою доставки: АДРЕСА_1 .

Також, в матеріалах справи міститься виписка із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_3 , де вказано, що остання проживає в квартирі з сином за вище зазначеною адресою, а контактним номером телефону зазначено номер дружини заявника.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено наданими доказами, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спільно проводили час та свята, що підтверджується фотознімками.

В судовому засіданні було заслухано свідка, ОСОБА_6 , який є колегою заявника по роботі. ОСОБА_6 підтвердив факт проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначив, що саме з цієї адреси неодноразово забирав на роботу ОСОБА_2 .

Також, в судовому засіданні було заслухано ОСОБА_7 , яка є сусідкою по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 вказує про спільне проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2016 року.

Згідно п. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

З метою прийняття спадщини після смерті матері, заявник звернувся до Двадцять першої київської державної нотаріальної контори, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2023 року, а саме, у видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з мотивів пропущення строків для прийняття спадщини (а.с. 52).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, станом на 30.12.2023 року, виданих свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не вбачається (а.с. 51).

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для заявника встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку.

З огляду на зазначене, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_2 постійно проживав на час відкриття спадщини з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші, ніж визначено у ч. 1 цієї ж статті, факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За таких обставин, оцінюючи в судовому засіданні зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Обставини на які посилалася заявник повністю знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1221, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 19, 80, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 315-319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю, заінтересована особа - Київська міська рада - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) разом із його матер`ю ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук