Провадження №2/359/1469/2024
Справа №359/1421/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чабаненко Ганна Олександрівна про визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в особі представника адвоката Кириченко Н.О., звернулися до суду з вказаною позовною заявою, в якій просили встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 та визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 (а.с.1-7).

Позов вмотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_5 , який на момент своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 , разом із своєю дружиною ОСОБА_4 . Після його смерті дружина ОСОБА_4 фактично прийняла у спадщину частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , так як проживала разом із спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 . Після смерті матері позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, яким було заведено спадкову справу № 16/2023. Однак постановами № 179/02-14 та № 180/02-14 від 20.10.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_4 на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановити розмір частки, яка належала спадкодавцеві на час смерті та рекомендовано звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів. За таких обставин позивачі звернулись до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки іншим шляхом захистити свої порушені права не можуть.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.53).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 02 квітня 2024 року, було витребувано у Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 1027/2012, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. належним чином завірену копію спадкової справи № 16/2023, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Крім того закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті (а.с.74).

Представник позивачів у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

Представник відповідача Бориспільської міської ради в судове засідання не з`явився, у поданому відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд справи без їх участі. Також заперечив проти позовної вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених судових витрат (а.с.64-66).

Третя особа приватний нотаріус також у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Як вбачається з копій свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їхніми батьками є: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 (а.с.22,23).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 31.05.2012 року, серія НОМЕР_1 (а.с.32).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.01.2023 року, серія НОМЕР_2 (а.с.30).

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 30 квітня 1967 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 (а.с.24).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 на момент смерті проживав у квартирі АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_4 .

Покійній ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.07.2007 року (а.с.17).

Судом також встановлено, що будь-яких інших спадкоємців, окрім позивачів, які б виявили намір прийняти спадщину за померлими батьками немає.

Відповідно до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина на спадкове майно.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Після смерті ОСОБА_4 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. із заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, яким було заведено спадкову справу №16/2023.

Постановами № 179/02-14 (а.с.18-20) та № 180/02-14 (а.с.13-14) від 20.10.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чабаненко Г.О. було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_4 на частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю встановити розмір частки, яка належала спадкодавцеві на час смерті та рекомендовано звернутися до суду за захистом свої прав та інтересів.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини, входять всі права та обов`язки покійного, що належали йому на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

Згідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання позивача зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає доведеним належними доказами факт прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 у зв`язку з його постійним проживанням разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як передбачено приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як дійшов висновків Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Отже, суд дійшов висновку, що частина квартири АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, входить до складу спадкового майна та переходить до спадкоємців доньок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дана обставина знайшли своє підтвердження зібраними та дослідженими судом доказами.

Отже, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки квартира АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , входить до складу спадкового майна та переходить до спадкоємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 331, 1216, 1217, 1218, 1220, 1266, 1297 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 травня 2024 року.

Суддя С.С. Чирка