Справа № 346/5833/23
Провадження № 2/346/283/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Васильковського В.В.,

з участю секретаря Максим`юк М.А.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2023 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Мищишин І. звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину у встановлений законом термін є ОСОБА_2 . 22 лютого 2023 року ОСОБА_2 звернулась до Третьої Коломийської державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 та належав ОСОБА_3 . Однак постановою від 22.02.2023 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. Вказує, що садовий будинок за адресою с. Шепарівці, садове товариство «Смерічка» був побудований до березня 2011 року, а саме в 2008 році Стверджує, що садовий будинок було здано в експлуатацію в 2008 році, однак спадкодавець ОСОБА_3 не зареєстрував право власності на садовий будинок у реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для подальшого утримання та збереження майна їй, необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний садовий будинок в судовому порядку, не існує. Тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування на праві приватної власності належить садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Від відповідача поступило клопотання, відповідно до якого вказують що, до матеріалів позовної заяви позивачем долучено копію будівельного паспорта на будівництво садового будинку, копію рішення Виконавчого комітету Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 10.06.2008 року № 56 «Про можливість узаконення самочинного будівництва садового будинку», копію довідки відділу архітектури та містобудування Коломийської районної державної адміністрації Івано-Франківської області від 23.06.2008 року від №710, копію технічного паспорта на садовий будинок, виготовленого 11.11.2022 року. Надані документи не підтверджують право власності чи право користування земельною ділянкою. Однак, згідно зі статтею 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"де зазначається, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Просять суд при постановленні рішення врахувати позицію Коломийської міської ради та розглядати справу без їх участі, ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Суд, заслухавши учасників справи, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а і об`єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.

Згідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку. Такий же висновок зроблено у п 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у спорах про спадкування».

Як роз`яснено у п.7, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч.1 ст. 376 ЦК), то до спадкоємців переходить право власності лише на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо право власності на самочинно зведену будівлю визнано судом за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій вона розміщена, то до складу спадщини входить право на відшкодування витрат на будівництво (частина шоста статті 376 ЦК).

Згідно ч.3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» №6 від 30.03.2012 р. вказано, що вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти не є об`єктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Вищезазначені правові позиції викладені в постанові №6-130 цс13 від 04.12.2013 р.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до Інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.

Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування.

При цьому судам слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, наявність даних про не порушення прав власників інших квартир та правил експлуатації будинку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , згідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_3 у 2008 році був виготовлений будівельний паспорт на будівництво садового будинку (а.с.13,17), та проект будівництва садового будинку (а.с.18).

Згідно копії рішення Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 10 червня 2008р. №56 «Про можливість узаконення самочинного будівництва садового будинку» ВИРІШЕНО: 1.Просити відділ архітектури та містобудування райдержадміністрації виготовити гр. ОСОБА_3 будівельний паспорт на можливість узаконення самочинного будівництва садового будинку в селі Шепарівці, садовому товаристві „Смерічка. 2.Попередити гр. ОСОБА_3 , що до отримання дозволу інспекції ДАБК проводити будь-які будівельні роботи заборонено.3. Контроль за виконанням даного рішення покласти на сільського голову І.П.Терпелюка. (а.с. 19).

Відповідно до довідки відділом архітектури та містобудування Коломийської районної державної адміністрації № 310 від 23.06.2008 р. Коломийський районний відділ архітектури і містобудування не заперечує про надання у власність земельної ділянки громадянину ОСОБА_3 : - для ведення садівництва - 0,0643 га. Ділянка знаходиться в с. Шепарівці, садове товариство Смерічка, Коломийського району Івано-Франківської області. Обмеження та обтяження відсутні. (а.с. 20).

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів № 74218 від 11.10.2022 р. згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на садовий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012р. не зареєстровано. (а.с. 22) .

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної державного нотаріуса Мануляк І.В. від 22.02.2023 відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності на садовий будинок відсутній (а.с. 11).

ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на земельну ділянку для індивідуального садівництва, що знаходиться в с. Шепарівці, загальною площею 0,0643 га (а.с.78).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року «Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт» було передбачено, що підставою для оформлення права власності на приватні житлові будинки, дачні та садові будинки, споруджені до 05 серпня 1992 року, є складений БТІ висновок про технічний стан будівлі та документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вона розміщена. Зазначена постанова втратила чинність 02 червня 2011 року. Законом України від 17 лютого 2011 року «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що прийняття в експлуатацію зведених до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об`єктів за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані.

Згідно до абзацу 3 п.9 Розділу 5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. №3038-VI, орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення.

На прибудови, побудовані після 12 березня 2011 року, поширюється загальний порядок будівництва, для якого потрібно максимальну кількість документів (вихідні дані, проект, подача декларації про початок будівництва, декларація про готовність).

Замість отримання вихідних даних і проекту дозволяється будівництво і введення в експлуатацію на підставі будівельного паспорта.

У матеріалах справи відсутні докази прийняття до експлуатації спірного об`єкту нерухомості та державної реєстрації прав на нього. Питання введення об`єкту до експлуатації, не входить до компетенції суду.

Вказана правова позиція викладена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 р. «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» де зазначено, що суд не повинен заміняти органи, які зобов`язані видавати дозволи на будівництво й узгоджувати забудови; визнання права власності на самочинне будівництво в судовому порядку має залишатися винятковим способом захисту права. Тому судам необхідно з`ясовувати, чи звертався позивач до компетентних органів із питання узаконення самочинного будівництва, чи було відмовлено компетентними органами у вирішенні зазначеного питання.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 375 ЦК України, право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Однак позивачем технічного висновку про відповідність садового будинку санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки суду не надано, клопотань про призначення експертизи не заявлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки суд не може взяти на себе функції органів, на які покладено обов`язок оцінити готовність перебудованого (реконструйованого) об`єкта будівництва до експлуатації.

Також садовий будинок зведений на ділянці, цільове призначення якої-для індивідуального садівництва.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 4, 13, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 375, 376, 1216, 1220, 1258, 1259 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників:

Позивач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач:Коломийська міська рада, , адреса: м.Коломия, просп.Михайла Грушевського, Івано-Франківської області.

Суддя: Васильковський В. В.