Дата документу 29.04.2024Справа № 554/654/24
Провадження № 2/554/2926/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2024 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Грай К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позову вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був також сином ОСОБА_2 . ОСОБА_3 мав у власності частину квартири АДРЕСА_1 . Після смерті сина ОСОБА_3 батько ОСОБА_2 21 лютого 2022 року склав нотаріальну заяву про відмову від своєї частки у спадщині на її користь. Позивач не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. За життя позивач разом із чоловіком за договором купівлі-продажу від 09 листопада 2007 року отримали у власність квартиру АДРЕСА_2 . За життя ані її син, ані її чоловік заповіт не складали. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після померлого ОСОБА_2 . Оскільки не володіла достатніми знаннями щодо оформлення спадкового майна, 21 лютого 2022 року видала нотаріальну довіреність на ім`я ОСОБА_4 та передала йому всі оригінали документів. Останній не виконав свої зобов`язання щодо оформлення спадщини, про що дізналася від державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори, звернувшись до нього 26.09.2023 року. При цьому, їй необхідно була надати довідку про місце реєстрації разом із чоловіком та нотаріальну заяву останнього про відмову від частки у спадщині після смерті сина. Згідно довідки КП «ЖЕО № 2» № 3717 від 27.09.2023 року, вона з чоловіком були зареєстровані за різними адресами, хоча і проживали разом, а тому вона пропустила строк вступу у спадщину. Зрозумівши, що ОСОБА_4 не виконує свої зобов`язання, вона анулювала видану на його ім`я довіреність 09 листопада 2023 року та повернула необхідні документи. При цьому, постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій державний нотаріус видала їй лише 27 грудня 2023 року. Вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини нею пропущений з поважних причин, оскільки вважала, що строк на прийняття спадщини зупинено введенням в Україні воєнного стану. В подальшому була обмежена у звернення до нотаріуса через введення її в оману довіреною особою та відсутністю оригіналів документів. Також чинним законодавством були змінені строки вступу у спадщину. Враховуючи ці обставини, а також те, що має похилий вік 83 роки, вона не мала об`єктивної можливості вчасно звернутися до нотаріуса, тому звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 січня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача Полтавської міської ради Приведьон М. до суду надійшов відзив на позов, в якому вона проти позову заперечує. Вважає, що відсутні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів, що причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2024 року закрито піготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 не з`явилися, остання надіслала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала. У письмових поясненнях вказала, що однією із причин пропуску строку вступу у спадщину став факт обману ОСОБА_4 та мобілізація його до ЗСУ. Після смерті свого сина позивач видала на ім`я ОСОБА_4 довіреність щодо оформлення усіх спадкових прав і передала йому всі оригінали документів на майно, а саме квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , свідоцтво про смерть, нотаріальні заяви ОСОБА_2 та позивачки. На телефонні дзвінки у 2022 році ОСОБА_4 повідомляв позивачку, що виконує свої обов`язки за довіреністю, а після повторних дзвінків у 2023 році, на які він не відповідав, позивач звернулася до нотаріуса самостійно та дізналася, що ОСОБА_4 не надавав нотаріусу жодних документів. Тоді вона дізналася, що строк пропущений та відкликала довіреність. В кінці вересня 2023 року ОСОБА_4 повернув їй усі документи. Чоловік позивачки на момент смерті сина був зареєстрований разом з ним, тому прийняв спадщину автоматично, а вона звертається до суду з вказаним позовом про поновлення спадкових прав після смерті чоловіка.

Відповідач Полтавська міська рада у відзиві на позов прохала у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 10 вересня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з № 1457 (а.с.9).

04.02.2022 року після смерті ОСОБА_3 . Першою полтавською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі № 69093347, номер у нотаріуса № 08/2022, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 21.02.2022 року № 68630885 (а.с.17).

21.02.2022 року ОСОБА_2 надав до органів нотаріату заяву, в якій відмовився від належної йому частки спадкового майна після смерті сина ОСОБА_3 на користь матері померлого ОСОБА_1 . Вказана заява нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В., за № 228 (а.с.10).

Цього ж дня 21.02.2022 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_4 бути її представником, в тому числі з питань оформлення спадщини на майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що видала нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Башинською Т.В. довіреність (а.с.12-13).

Разом з тим, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 його мати ОСОБА_1 на отримала, оскільки, як вона вказує, її представник ОСОБА_4 не виконував свої обов`язку за довіреністю по оформленню спадщини після смерті сина.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20 березня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а/з № 574 (а.с.8).

27.12.2023 року була заведена спадкова справа за номером у Спадковому реєстрі № 71795525, номер у нотаріуса 192/2023, про що свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 75290308 від 27.12.2023 року (а.с.16).

Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 грудня 2023 року № 1225/02-31 вбачається, що 27.12.2023 року до Першої полтавської державної нотаріальної контори від імені ОСОБА_1 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 . З огляду на подані документи, встановлено, що ОСОБА_1 спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 не прийняла у строки, встановлені ст. 1270 ЦК України, документи, які підтверджують факт проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, також не надані. Таким чином, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.14-15).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1222, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 Цивільного кодексу України).

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України).

Позивачці ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що вона не подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, тому остання вважається такою, що не прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У постанові від 26.06.2019 в справі № 565/1145/17 Верховний Суд вказав, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилалася на збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 року №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану», відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Крім того, позивач посилалася на те, що довірена особа ОСОБА_4 не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як пізніше нею з`ясовано він розпочав проходження військової служби у ЗСУ, що підтверджується довідкою Новоселівської сільської ради від 02.03.2022 року № 96 про участь у територіальній обороні та копією Контракту командира добровольчого формування № 2 від 26 квітня 2022 року (строк дії до 27 жовтня 2022 року) та копією Контракту командира добровольчого формування від 28 жовтня 2022 року (а.с.39-47).

Даючи оцінку даному обґрунтуванню позовних вимог, суд виходить з наступного.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану, статей 7 і 34 ЗУ «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (далі Постанова).

Згідно даної Постанови з 29.06.2022 діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив висновок, що правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

КМУ постановою від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» виключив пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

Отже, позивач, звернувшись 27 грудня 2023 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті чоловіка і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Суд приймає до уваги також те, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини, в тому числі і у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні та у зв`язку із суперечливими положеннями законодавства щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Також суд вважає, що позивач довела, що не змогла оформити спадщину після чоловіка, оскільки видала довіреність та документи необхідні для оформлення спадщини представнику ОСОБА_4 , який не здійснював своїх обов`язків з питань оформлення спадщини через проходження служби у ЗСУ.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), N 22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Суд також враховує ту обставину, що ОСОБА_1 пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, в тому числі і через те, що вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений, відповідно мала «легітимні» очікування на прийняття її заяви та реалізацію права на отримання спадщини.

Так, Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», вказавши що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позивачем ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними обставинами щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

За викладених вище обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими і приходить до висновку про необхідність продовження позивачу строку для прийняття спадщини, визначивши їй додатковий строк в два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 5, 10, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 1269, 1270,1272 Цивільного кодексу України, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Територіальна громада в особі Полтавської міської ради, місце знаходження; м. Полтава, вул. Соборності, 36, .

Суддя Л.І.Савченко