Справа № 645/2792/23
Провадження № 2/645/106/24

26 квітня 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_3 (не з`явилась), ОСОБА_4 (не з`явилась), ОСОБА_5 (не з`явилась), представник третьої особи - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради,
ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Шинкарьова С.А., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому на підставі Договору купівлі-продажу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м. Харкові» Харківської міської ради від 23.06.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані громадяни: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована 24.04.2005 року; донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована 19.06.2007 року; ОСОБА_1 , 1971 року народження, власник квартири. Однак, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не проживають в житловому приміщенні в квартирі АДРЕСА_1 понад п`яти років без поважних причин, що підтверджується показами свідків-сусідів. Відповідачі не проживають в даній квартирі, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в квартирі не мають і взагалі квартирою вони не цікавляться, проживають з матір`ю за адресою АДРЕСА_2 . Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні позивач, ні інші члени сім`ї відповідачу не чинили.
Також позивач зазначив, що відповідно до висновку лабораторії «UFC Laboratoty» від 12.12.2014 року, було встановлено, що позивач не являються біологічним батьком ОСОБА_6 . Під час розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення з актового запису про народження № 224, складеного Відділом реєстрації актів цивільного стану Фрунзенського районного управління юстиції м. Харкова 13.04.2005, щодо народження ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), відомостей про батька дитини ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не заперечувала проти такого експертного висновку та не оскаржувала його. Враховуючи вищенаведене, позивач вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втратили право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того, не сплачують за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню житлового приміщення, а тому ОСОБА_1 , як власник житла, вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки відповідач створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено в підготовче засідання.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 листопада 2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Також зазначив, що зі ОСОБА_3 він перебував у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний в 2015 році. ОСОБА_5 його донька. Після розлучення колишня дружина разом із дітьми виїхала із спірної квартири, та не давала йому можливості спілкуватись із донькою. Йому відомо, що на даний час його колишня дружина ОСОБА_3 разом із дітьми виїхала за кордон. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вже з квартири виписана. Просив визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування спірною квартирою, оскільки в квартирі вона не проживає більше п`яти років. Житлом донька забезпечена за місцем мешкання матері, яка має на праві приватної власності квартиру.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, зазначив про обставини викладені у позові.
В судове засідання ОСОБА_3 , яка діє в інтересам неповнолітньої ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали.
Представник третьої особи служби у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судовому засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю та ухвалення рішення на розсуд суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явились в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на положення ст. 280 ЦПК України, судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Суди, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Частиною 2 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу за №НЗ-230 від 29.03.1996 р., ОСОБА_1 придбав чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 05.02.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до вимог ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач добровільно залишила вказане житлове приміщення та не цікавиться ним. Зазначені обставини підтверджені матеріалами справи та показаннями свідків допитаними в судовому засіданні.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він є сусідом позивача. Колишню дружину позивача ОСОБА_3 та доньку ОСОБА_5 не бачив приблизно 10 років, позивач повідомив йому про розлучення із дружиною. В квартирі на даний час мешкає позивач з дівничою.
В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, що вона приблизно 2 роки мешкає в квартирі, що належить позивачу. Його доньку ОСОБА_5 та її мати, вона не знає та не бачила, з квартири вони виїхали, речей їх в квартирі не має.
Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Статтею 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 з неповнолітньою донькою ОСОБА_5 , з 2015 року відсутні за місцем реєстрації проживання, існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
Згідно відповіді Головного Центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 21.11.2023 року, в період з липня 2021 року по травень 2023 року, ОСОБА_10 неодноразово перетинала кордон України, в останнє виїхала 19.05.2023 року.
Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги, той факт, що ОСОБА_5 не проживає за місцем своєї реєстрації з 2015 року, тобто понад один рік, ніяких домовленостей з приводу користування відповідачем вказаним житловим приміщенням не досягалося, житлом не користується, ніякої участі в утриманні житла не приймає, будь яких особистих речей відповідача чи іншого майна, яке належало б відповідачу не залишилось, суд вважає ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою квартирою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності.
Доказів на підтвердження перешкоджання ОСОБА_5 у користуванні квартирою матеріали справи не містять. Будь-яких заперечень зі сторони відповідача до суду не надходило.
З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню як такий, що ґрунтується на вимогах закону. Позов в частині визнання такою, що втратила право користування ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4 не має права користування спірною квартирою та не зареєстрована в ній.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції від 24.06.2023 року за подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який позивач не просить стягувати з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 247, 259, 263, 263-265, 281, 282, 284 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа Службу у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - задовільнити частково.
Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Фрунзенським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач: Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Представник позивача: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ;

Третя особа: Служба у справах дітей по Немишлянському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, , адреса: 61091, м.Харків, просп. Петра Григоренка, 17.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч