Справа № 214/3756/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в забезпеченні позову

29 квітня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

судді: Ковтун Н.Г.

при секретарі: Фартушній Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Кривому Розі заяву адвоката Заєць Павла Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа: Новомосковський відділ державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну розміру аліментів.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову в якій просить з метою забезпечення позову зупинити стягнення по виконавчому провадженню №74364087 котре відбувається на підставі виконавчого листа (дублікат) №2-909/11 виданий 05.03.2024, документ видав Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до набрання судовим рішення по справі законної сили.

Заява обґрунтована тим, що права позивача є незахищеними оскільки наразі фактично відповідач намагається в ході двох виконавчих проваджень здійснити стягнення у вигляді 50% доходу, хоча у відповідності до вимог ст. 183 СК України таке стягнення повинно відбуватись у розмірі 1/3 та з березня 2022 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, матеріали справи вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, пунктом шостим ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до ст.34Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.06.2006 року, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В даному ж випадку, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить зупинити стягнення по виконавчому провадженню №74364087 котре відбувається на підставі виконавчого листа (дублікат) №2-909/11 виданий 05.03.2024, документ видав Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до набрання судовим рішення по справі законної сили.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів в даному випадку фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що, в свою чергу, призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

Саме такий висновок викладено Верховним судом у справі № 950/2492/19.

Також, судом враховується, що згідно з п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована України 27.02.1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, чи здійснюються вони державними, приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними або законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, має бути наданий такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя (ураховуючи при цьому права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, що відповідають за неї за законом), і для цього використовують всі відповідні законодавчі й адміністративні заходи.

Також, ч. 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Наведені вище обставини в їх сукупності свідчать про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 152, 153, 157, 258, 259, 260, 268, 353, 354, 355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви адвоката Заєць Павла Леонідовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Н.Г. Ковтун