Справа №333/4132/24
Провадження №2/333/3116/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 серпня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,
представника позивача - Савенко А.О. ,
третьої особи - ОСОБА_2 ,
третьої особи ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
До суду 01.05.2024 року надійшла позовна заява районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебувають малолітні - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підставою для взяття на облік є проживання дитини в сім`ї, в якій мати - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
У травні 2023 р. відділу служби надійшло повідомлення про родину, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації, до відділу поліції надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повідомила про те, що її донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка має малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у ванній кімнаті в збудженому стані, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, виражається нецензурною лайкою, поряд знаходиться її малолітня донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бабусі онучку не дає, перешкоджає навчанню дитини. Дитина спить на підлозі.
19.05.2023 року під час рейду з поліцією було відвідано гр. ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею проживає малолітня онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За адресою, бабусею створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Зі слів ОСОБА_8 , її донька, мати дитини - ОСОБА_4 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків, та через зловживання наркотичними речовинами несе загрозу для дитини, поводить себе неадекватно, агресивно.
19.05.2023 року під час рейду з поліцією було відвідано ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з нею проживає малолітня онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За адресою, бабусею створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Батько дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , наразі проходить військову службу у лавах ЗСУ, що підтверджено довідкою № 5116п від 15.12.2023р., виданою військовою частиною НОМЕР_1 . Зі слів ОСОБА_10 , її невістка, мати дитини - ОСОБА_4 , проживає окремо, іноді поводить себе неадекватно, припускає що зловживає наркотичними речовинами. Забезпеченням дитини з народження займається бабуся, наразі батько дитини перераховує кошти на дитину. Вказує що боїться відпускати дитину з матір`ю, без її присутності.
На розгляді у відділі раніше перебувало повідомлення від КНП «ЦПМСД№6» від 17.02.2023 року №01-10/97 про родину ОСОБА_11 / ОСОБА_12 , щодо того, що мати неналежним чином виконує свої батьківськи обов`язки, в квартирі антисанітарія. Під час відпрацювання даної інформації спеціалістами відділу було встановлено, що умови проживання задовільні, санітарно гігієнічних норм не порушено. Діти тимчасово знаходились у бабусі у сусідньому будинку, через проведення санітарної обробки помешкання від тарганів.
Відповідно довідки Запорізької гімназії №97 від 18.05.2023р № 01-22/071, де навчається малолітня ОСОБА_6 , 2015 р.н., навчанням та вихованням дитини займається бабуся.
Згідно інформації наданої ЗМЦСС № 965/03-04 від 24.05.2023р., провести будь-яку роботу з родиною не можуть через те, що мати ОСОБА_4 , не бажає з ними контактувати.
На сьогоднішній день поведінка матері не зазнала жодних позитивних змін, навпаки, жінка залишила місце постійного проживання, місце її перебування не відоме. На телефонні дзвінки вона не відповідає, до відділу служби не з`являється. Зі слів ОСОБА_2 , останній раз вона бачила доньку у лютому 2024 року, жінка жодного разу не надавала допомогу у вихованні доньки.
Відповідно до інформації № 01-22/035 від 08.03.2024, наданої Запорізькою гімназією № 97, яку відвідує ОСОБА_6 , дитиною продовжує опікуватися бабуся - ОСОБА_2 , саме вона постійно спілкується з класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори. Мати - ОСОБА_4 , до класного керівника жодного разу не зверталася.
За інформацією № 01-10/48 від 06.03.2024, наданою КНП «ЦПМСД №6», на огляди до амбулаторії з дітьми завжди приходить бабуся, ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 на прийом до лікаря з дітьми не з`являлася.
ЗМЦСС було надано листа № 782/03-04 від 10.04.2024р, де зазначено, що вони вважають за доцільне звернення до суду з позовною заявою про позбавлення матері батьківських прав, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов`язків
Ухвалою суду від 27.06.2024 р. цивільна справа прийнята в провадження суддею Варнавською Л.О. та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.
07.08.2024 року ухвалою суду у справі за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача Савенко А.О. позов підтримала. Додатково зазначила, що про родину вперше стало відомо у лютому 2023 року. Звернувся дільничний лікар, яка повідомила, що мати неналежним чином виконує батьківські обов`язки, в неналежних умовах утримує дітей, не робить щеплення. Працівники відділу вийшли на адресу, поспілкувались із матір`ю, дітей вдома не було. Бруду також не було, але не було і меблів у квартирі. Стіни були обшарпані. ОСОБА_4 пояснила, що через ремонт, діти тимчасово проживають у бабусі. Вона написала пояснення, поліції пояснила всю цю ситуацію. На той момент претензій до неї як до матері не було. За лікаря сказала що буде змінювати на іншого, оскільки із цим лікарем у неї непорозуміння. Надала навіть координати нової приватної лікарні. У травні 2023 року до служби знову надійшло повідомлення про те що мати перебуває у неадекватному стані, поруч із нею дитина. Розглянувши це повідомлення, знову була проведена бесіда, вона знову розповідала про те, що діти тимчасово мешкають у бабусі бо вона робить ремонт, їй ніхто не допомагає, але вона старається. Відображала себе з найкращих сторін. Але коли побачила документи старшої дитини ОСОБА_7 , 2015 р.н., було свідоцтво у неналежному стані та не відповідало дійсності, тому що там був вказаний батько дитини. На той момент відповідно до рішення ОСОБА_13 районного суду, батько виключив себе із запису в свідоцтві про народження, та ще й свідоцтво було вирізане. Попросили ОСОБА_4 щоб та зробила нормальні документи, спитали хто з ким навчається. Потім зробили запити, і сааме через ті запити дізнались що дітьми займаються лише бабусі. Після останньої розмови мати дітей перестала виходити на зв`язок, відділ почав спілкуватись із бабусями. Регулярно були здійснені рейди, бабусі створили для дітей належні умови, було встановлено що ОСОБА_5 проживає із бабусею з самого народження, батько дитини військовослужбовець, він виходить на зв`язок, мати дитини самоусунулась. З того моменту ОСОБА_4 ніхто не бачив. Представник органу опіки зазначає, що схоже на те, що вона щось вживає, у проміжок між зустрічами ОСОБА_4 дуже схудла, має на тілі рани та гулі. Дітей наразі тимчасово влаштовано у родину бабусь, які займаються їх вихованням.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомила, письмового відзиву на позов не подала, заяви чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала, що відповідно до ст. 280 ЦПК України в сукупності є підставою для заочного розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила що є матір`ю ОСОБА_4 та бабусею дітей. Дитина ОСОБА_7 2015 р.н., з дитячого садочку проживає з бабусею. ОСОБА_14 проживала окремо, влаштовувала своє особисте життя. ОСОБА_2 приходила до доньки, згодом почала виявляти що із квартири зникають речі, ОСОБА_4 їх продавала. Вона заперечує що наркоманка. Було таке, що ОСОБА_4 взявши дитину на прогулянку загубила її, потім дитину привезла поліція. ОСОБА_2 зазначила, що останній раз бачила відповідачку на день народження онуки 21.05.2024 року. Її донька прийшла об 11 годині ночі в нетверезому стані, принесла подарунок зі смітника. ОСОБА_14 була дуже худа, мала на шкірі висипи. Вважає, що ОСОБА_4 вживає наркотичні засоби.
Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її невісткою. Молодша дитина ОСОБА_15 2022 р.н. проживає разом із нею. Зазначила, що вчора ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) бачила ОСОБА_14 , вона була в наркотичному сп`янінні, йшла по дорозі, співала й танцювала, на тілі у неї є рани. Вона завжди заперечувала що наркоманка, а вчора підтвердила що вживає наркотичні засоби. До доньки ОСОБА_4 не приходить, вона їй не потрібна, каже що у дитини є батько і ви подбаєте про неї. Син ОСОБА_3 є батьком дитини, він познайомився з ОСОБА_14 коли вона ще проживала із ОСОБА_7 , дитині тоді було 5 років. Була дбайливою мамою, але від чужих людей чула, що Віка недобра людина. ОСОБА_3 під час вагітності супроводжувала ОСОБА_4 , все було добре, але з початком війни її син пішов служити, а ОСОБА_16 почала вживати наркотики. У 6 місяців ОСОБА_3 забрала онуку у Віки і з ти пір вона проживає із нею. Дитина називає її мамою.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що матір`ю дитини записана ОСОБА_17 . У графі батько стоїть прочерк.
Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , 16.10.2010 року зареєстрували шлюбу в Комунарському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 925. Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_20 та ОСОБА_20 ».
14.03.2013 року ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , розірвали шлюб, актовий запис №33. Прізвище після розірвання шлюбу « ОСОБА_20 та ОСОБА_20 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу.
10.11.2020 року ОСОБА_21 та ОСОБА_17 зареєстрували шлюб в Олександрівському районному у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №1310. Прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_22 та ОСОБА_22 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища.
26.03.2021 року шлюбу зареєстрований між ОСОБА_21 та ОСОБА_4 розірвано, про що складено відповідний актовий запис №20, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками дитини зазначені - ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .
Відповідно до заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_23 від 15.03.2024 року, останні просять відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей ЗМР вжити заходів щодо захисту прав дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_4 не виконує своїх батьківських обов`язків, місце знаходження її невідоме.
З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2023 року КНП «ЦПМСД №6» надіслав лист до ЗМР із інформацією, відповідно до якої мати дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , не виконує батьківських обов`язків, не цікавиться станом здоров`я дітей, не приводить їх на прийоми до лікаря, на щеплення.
Відповідно до довідок про міру участі матері ОСОБА_4 у вихованні ОСОБА_6 , 2015 р.н. від 18.05.2023 року та 11.03.2024 року наданих Лівобережним відділом освіти Запорізькою гімназією № 97 ЗМР, вбачається, що ОСОБА_4 контакту з вчителями не підтримує, навчанням та вихованням дитини займається бабуся ОСОБА_2 .
Відповідно до інформації наданої КНП «ЦПМСД №6» 06.03.2024 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають на обліку в амбулаторії №10 з 28.04.2022 року, декларація укладена з лікарем педіатром дільничним ОСОБА_24 . На огляди до амбулаторії з дітьми приходить бабуся. Мати з дітьми на прийоми до лікаря не з`являлась.
З листів Запорізького міського центру соціальних служб ЗМР про проведену роботу з родиною ОСОБА_22 від 10.04.2024 року та 24.05.2023 р. встановлено, що місце проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , невідоме. Вона не виконує батьківських обов`язків, життям дитини не цікавиться. За адресою: АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_2 разом із онукою ОСОБА_6 , 2015 р.н. Умови для життя та розвитку дитини за цією адресою створені у повній мірі. Вважають за доцільне звернутися до суду із позовом щодо захисту прав малолітньої ОСОБА_6 , 2015 р.н.
Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району в своєму висновку №1625/01-37/19.02 від 15.08.2024 р. вважала за доцільне позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У висновку зазначено, що на сьогоднішній день поведінка матері не зазнала жодних позитивних, навпаки, жінка залишила місце постійного проживання, місце її перебування не відоме. На телефонні дзвінки вона не відповідає, до відділу служби не з`являється, жінка жодного разу не надавала допомогу у вихованні дітей.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Як міжнародні договори, так і національне законодавство в питаннях виховання дітей направлені на забезпечення найвищих інтересів дітей. У статтях 8, 9, 20 Конвенції про права дитини вживається термін „найкращі" інтереси дитини, а у ст. 3 зобов`язано усі державні та приватні установи, які займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні та законодавчі органи у всіх діях щодо дітей приділяти першочергову увагу „як найкращому забезпеченню інтересів дитини".
У частині 2 ст. 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей записано: „предметом цієї Конвенції є підтримка - у найвищих інтересах дітей - їхніх прав...".
Стандарти Ради Європи у галузі прав людини виходять із того, що спілкування батька та дитини є ключовим моментом сімейного життя, що розуміється як зв`язок між близькими родичами. Батьківські права щодо дітей визнаються і захищаються ст..8 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України №789 від 27.02.1991 р.. Сімейне життя, як розуміється в договірних країнах, охоплює широкий спектр прав батьків, пов`язаних з турботою і опікою над їх неповнолітніми дітьми.
Згідно зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст.12 Закону України Про охорону дитинства виховання в сім`ї є першоосновою в розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Зокрема, нею передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточені. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-учасниці дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ч.1 ст.14 Закону України «Про охорону дитинства»).
Із роз`яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008 року) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження аргументи позову щодо ухилення ОСОБА_4 від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суд вважає неналежним виконання батьківських обов`язків відповідачки.
Суд прийшов до висновку про необхідність застосування п.2 ч.1 ст. 164 СК України, якою передбачено, що батько, матір можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Суд прийшов до такого висновку, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що матір дитини - ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не спілкувалась з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляла інтересу до їх внутрішнього світу, свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками.
Будучи обізнаною про наявність справи про позбавлення батьківських прав в суді, відповідачка заперечень на позов не подала, на зв`язок із судом не виходила.
Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про застосування крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у відношенні її малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання тривалий час не виконує своїх батьківських обов`язків та свідомо відмовилась від такого права.
Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).
З урахуванням встановлених судом обставин, наданих доказів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь опікуна (піклувальника) чи установи, під опікою яких будуть перебувати діти, на їх утримання аліменти у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму (на кожну дитину), для дитини відповідного віку щомісячно, від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць підлягає зверненню до негайного виконання.
Відповідно до ч.6ст.141 ЦПК Україниякщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання позову немайнового характеру особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що складає 1211,20 гривень.
Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В зв`язку з задоволенням позовних вимого в повному обсязі та тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянку України у відношенні малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна (піклувальника) чи установи, під опікою яких перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь опікуна (піклувальника) чи установи, під опікою яких перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя Л.О. Варнавська