Справа № 502/2186/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області

про

визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В :

01.11.2023 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшов позов ОСОБА_1 , підписаний її представником ОСОБА_2 до відповідача Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з: права на земельну частку (пай), по КСП «Трояни», яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в розмірі 3,20 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0073246, виданого на підставі розпорядження Кілійської райдержадміністрації за № 266 від 01.07.1996 року, і зареєстровано на ОСОБА_3 за № 7628.

Згідно відповіді головного управління Держгеокадастру в Одеській області, управління надання адміністративних послуг відділу № 4 № 2626/340-23 від 27.09.2023 р., зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0073246 був одержаний власником особисто, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації.

04.09.1998 р. позивач надала до Ізмаїльської державної нотаріальної контори заяву про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом, в результаті чого, нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Одеської області була заведена спадкова справа № 235/98 від 04.09.1998 р. Також, позивачка, на частку спадкового майна, яке залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, що зареєстровано в реєстрі за № 2434 видане державним нотаріусом Кілійської державної нотаріальної контори Одеської області від 04.09.1998 р.

ОСОБА_1 звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі № 235/98 від 04.09.1998 р., після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на належне по спадщині спадкове майно, яку вона прийняла, відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України РСР від 1963 року, якій діяв на час відкриття спадщини, і складається із: права на земельну частку (пай) по КСП «Трояни», однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

В зв`язку з зазначеним, представник позивача просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Троянда», яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в розмірі 3,20 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0073246, виданого на підставі розпорядження Кілійської райдержадміністрації за № 266 від 01.07.1996 року, і зареєстровано на ОСОБА_3 за № 7628, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та у відсутність позивача.

Представник Суворовської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому зазначив, що просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.11.1972 року с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , актовий запис № 58 від 30.11.1972 року, /а. с. 12/.

Шлюб ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був зареєстрований 09.10.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис № 295, /а. с. 13/.

Відповідно до повідомлення відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Одеській області за вих. № 26/340-23 від 27.09.2023 року вбачається, що згідно запису в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Трояни», с. Старі Трояни, Кілійського району Одеської області серія ОД № 0073246 розмірі 3,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі розпорядження Кілійської райдержадміністрації № 266 від 01.07.1996 року було зареєстровано на громадянку ОСОБА_3 за № 7628. Зазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0073246 був одержаний власником особисто, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації, /а. с. 9/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 09.09.1995 року Старотроянівською сільською Радою народних депутатів Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 24 від 09.09.1995 року, /а. с. 5/.

Відповідно до довідки за вих. № 624/12-09 від 25.09.2023 року, виданої Старостою Старотроянівського старостинського округу № 5 Суворовської селищної ради вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 1979 року по момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , /а. с. 10/.

Згідно копії спадкової справи № 235/98, заведеної Кілійською районною державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_4 04.09.1998 року звернулась до Кілійської районної державної нотаріальної контори за вх. № 278 з заявою про прийняття спадщини у вигляді житлового будинку в АДРЕСА_1 .

Відповідно до заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 03.09.1998 року, посвідченої за реєстровим № 1564 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вбачається, що заявники відмовились від належних їм за законом часток у спадщині на користь сестри - ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.1998 року, виданого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 2434 вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її дочка ОСОБА_4 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з: житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 .

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки спадкодавець помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд застосовує відповідні положення Цивільного кодексу УРСР, що діяли на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця ( стаття 17 цього Кодексу ), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 529 ЦК України, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, перша черга спадкоємців за законом, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки ( усиновителі ) померлого.

Статтею 548 ЦК України, в редакції, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1233, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Троянда», яка розташована на території Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, в розмірі 3,20 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0073246, виданого на підставі розпорядження Кілійської райдержадміністрації за № 266 від 01.07.1996 року, і зареєстровано на ОСОБА_3 за № 7628, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан