Справа №672/973/24
Провадження №2-з/672/13/24
У Х ВАЛА

20 вересня 2024 року м. Городок

Суддя Городоцького районного суду Хмельницької області Пономаренко Л.Е., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду.

В заяві зазначає, що має намір подати позов до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Заяву обґрунтовує тим, що 12.04.2024 між нею та ОСОБА_2 був укладений договір позики у формі розписки, за умовами якого остання отримала від неї 20000 гривень, які зобов`язувалася повернути 01.08.2024. Однак, на момент звернення до суду зобов`язання не виконано.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:006:0058, :02:009:0308, :02:009:0307, які належать на праві власності ОСОБА_2 . Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення прав власності заявника на грошові кошти, а саме доходи заявника, а ймовірне рішення суду про задоволення позовних вимог позивача вже не зможе ні на що вплинути, а лише визнає той факт, що відповідач порушила норми чинного цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

В порядку ст.150 ЦПК України, видами забезпечення позову, зокрема, може бути накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є цивільно-процесуальним заходом, що вживається судом та направлений на захист матеріально-правових інтересів позивача, що гарантують реальне виконання судового рішення.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Предметом вказаного заявником позову буде стягнення коштів за договором позики в сумі 20000 гривень.

Заявником не надано суду письмових доказів вартості земельних ділянок, на які він просив накласти арешт, на час подання заяви про забезпечення позову.

З усією очевидністю вбачається, що вартість зазначених земельних ділянок значно перебільшує суму боргу і є не співмірною із вимогами заявника.

Крім того, важливою умовою для вжиття заходів забезпечення позову є реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Заявником до заяви про забезпечення позову не додано жодних доказів, які б свідчили про намір відповідача або підготовчі дії щодо відчуження належного йому майна.

За таких обставин, суд вважає, що подана заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 149-153, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.Е.Пономаренко