Справа № 131/793/22
Провадження № 22-ц/801/256/2024
Провадження № 22-ц/801/257/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 рокуСправа № 131/793/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Войтка Ю. Б., Міхасішина І. В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ)

на рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2023 року та на додаткове рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

Рішення постановив суддя Олексієнко О. Ю.

Рішення постановлено о 14:39 год у м. Іллінці Вінницької області

Дата складання повного тексту рішення не відома,

Встановив:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 квітня 2020 року водій ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням смт. Дашів с. Росоховата, поблизу смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньо-транспортну обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд керованого ним автомобіля праворуч за межі проїзної частини, де відбулося подальше перекидання транспортного засобу.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_3 від отриманих травм загинула на місці пригоди. Водій автомобіля та пасажири ОСОБА_4 і ОСОБА_1 з тілесними ушкодженнями доставлені до Гайсинської ЦРЛ.

20 квітня 2020 року ОСОБА_1 було переведено на лікування у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Академіка О. І. Ющенка Вінницької обласної ради».

02 травня 2020 року позивач виписаний з лікарні з незначним покращенням, під нагляд невролога, уролога за місцем проживання, призначено лікування та рекомендовано обстеження і огляд нейрохірурга.

06 травня 2020 року позивача госпіталізовано в ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС». За час перебування позивача в закладі охорони здоров`я з 06 травня 2020 року по 01 червня 2020 року йому було надано дороговартісне лікування на підставі розробленої виконавцем індивідуальної програми відновного лікування та реабілітації пацієнта, що за договором становить 162 062,10 грн.

01 червня 2020 року на виконання договору про надання медичних послуг № 277 варіант № 2 від 06 травня 2020 року, сторони уклали додаткову угоду 15 до цього договору, якою визначили додаткові роботи за договором, погодивши попередню їх вартість на суму 141 068,60 грн. Станом на день подачі позову позивач продовжував своє лікування і проходив реабілітацію.

За фактом ДТП слідчим управлінням ГУ НП у Вінницькій області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 29 травня 2020 року, проведеної в рамках кримінального провадження, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, закритої черепно- мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку; забою обох легень, а також компресійно-уламкового вибуху перелому тіла Th 12 (12 грудного хребця) 3-го ступеню тип А 3.3 за Magerl зі зміщенням уламків в сторону спинномозкового каналу та порушенням спинномозкової провідності, Fr. A, порушення функції тазових органів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

По кримінальному провадженню складено обвинувальний акт та разом із матеріалами справи передано до Прокуратури Вінницької області, якою затверджено обвинувальний акт і передано на розгляд до Іллінецького районного суду Вінницької області, яким прийнято обвинувальний акт до розгляду у справі № 131/671/20.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність, пов`язана із експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «NISSAN X-TRAIL» державний номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних МТСБУ.

Відповідно до пункту 21.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Представник позивача повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) про настання страхового випадку та звернувся в порядку, визначеному Законом, із заявою про виплату страхового відшкодування, до якої додав всі необхідні документи.

Відповідач не здійснив виплату позивачу страхового відшкодування, повідомив про зупинення розгляду заяви, оскільки не має документального підтвердження того, що кримінальне провадження завершено і рішення у такій справі набрало законної сили.

За період лікування з 19 квітня 2020 року по день подачі позову позивач витратив кошти в сумі 256 260,33 грн. на лікування, що підтверджує копіями фіскальних чеків, оригінали яких знаходяться у відповідача.

Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 3278 від 02 травня 2020 року працездатність позивача стійко втрачена. 15 лютого 2021 року позивачу встановлена перша «А» група інвалідності, а 25 квітня 2022 року продовжена до 01 травня 2024 року. Отже позивач був тимчасово непрацездатний з 19 квітня 2020 року по 14 лютого 2021 року (10 місяців).

За період тимчасової непрацездатності з 19 квітня 2020 року по 14 лютого 2021 року, за 10 місяців, страхове відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності складає 49 872,61 грн.

15 лютого 2021 року спеціалізованою травматологічною МСЕК позивачу встановлена перша «А» група інвалідності з 15 лютого 2021 року по 01 лютого 2022 року, а 25 квітня 2022 року продовжено до 01 травня 2024 року. На день настання страхового випадку статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 01 січня 4723,00 грн.

Отже, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 170 028,00 грн., яка визначається шляхом добутку мінімальної заробітної плати на 36 її розмірів, згідно із пунктом 26.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 27.5 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду, яка визначена розміром 260 000,00 грн. на одного потерпілого.

Загальна сума страхового відшкодування позивачу становить 476 160,94 грн., що перевищує 260 000,00 грн. страхової суми. У такому разі страхове відшкодування, яке належить для виплати позивачу становить 260 000,00 грн., яке складається із: 170 028,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності; 49 872,61 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності; 40 099,39 грн. страхового відшкодування витрат на лікування в межах страхової суми.

Зазначену суму позивач просив стягнути із відповідача, а також стягнути на свою користь із відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 травня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_5 та залучено до участі у справі третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 (а. с. 136).

Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 : 170 028,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності; 49 872,61 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із тимчасовою втратою працездатності; 40 099,39 грн. страхового відшкодування витрат на лікування в межах страхової суми.

Додатковим рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Лабика Р. Р. задоволено.

Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 34 500,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України просить скасувати рішення суду і додаткове рішення суду та винести нову постанову про відмову у позові повністю.

Зазначив, що із рішенням суду не погоджується, оскільки воно винесено з порушенням вимог норм цивільного процесуального права, у тому числі із порушенням вимог пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, яким передбачено повернення заяви.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що позивач приховав від суду і сторін по справі факт існування іншого судового рішення у справі № 127/6471/22 про задоволення на його користь від страховика СК «АРКС ЛАЙФ» витрат на лікування і за даним судовим рішення отримав таке відшкодування повторно. У цьому випадку позивач приховав існування у нього електронного договору добровільного страхування життя № VIV7NS-195W5VX, «Захист на кожен день», виданого ТОВ «Страхова компанія «АРКС ЛАЙФ», предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи.

Також позивач приховав від суду обставини про взаєморозрахунки із винною особою ОСОБА_2 , який пояснив, що він ще станом на 04 січня 2023 року відшкодував матеріальну шкоду позивачу у розмірі 132 000,00 грн., про що надав суду для приєднання до матеріалів справи лист-пояснення 16 травня 2023 року.

Крім цього, продовжується судовий розгляд кримінальної справи № 131/671/20, в якій за поясненнями третьої особи ОСОБА_2 також розглядається питання відшкодування матеріальної шкоди. Із інформації, що міститься на сайті судової влади йому відомо про те, що потерпілий подавав позовні заяви у кримінальному провадженні, тому може бути іще одне рішення на користь позивача.

До участі у цих справах: № 127/6471/22 і № 131/671/20 відповідач не залучався, тому йому не відомі деталі розгляду цих справ.

Щодо додаткового рішення, то відповідач вважає, що розмір витрат на послуги адвоката є не доведеними, оскільки до матеріалів справи не приєднано квитанцію про оплату послуг адвоката у розмірі 34 500,00 грн., що унеможливлює відшкодування витрат та розмір витрат на послуги адвоката явно перевищує розумні рамки.

Позивач ОСОБА_1 і третя особа ОСОБА_2 відзиви на апеляційну скаргу не надали.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1).

При цьому суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї та приймає докази, які не були подані до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (частини 2, 3), а також не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4).

Судом встановлено, що 19 квітня 2020 року водій ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Nissan X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням смт. Дашів с. Росоховата, поблизу смт. Дашів Іллінецького району Вінницької області, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожньо-транспортну обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд керованого ним автомобіля праворуч за межі проїзної частини, де відбулося подальше перекидання транспортного засобу.

Внаслідок ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_3 від отриманих травм загинула на місці пригоди. Водій автомобіля та пасажири ОСОБА_4 і ОСОБА_1 з тілесними ушкодженнями доставлені до Гайсинської ЦРЛ.

Зазначені обставини підтверджуються витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстрація проведена 19 квітня 2020 року о 23:48:57 номер кримінального провадження 0000161 (а. с. 20), довідкою № 779542 про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 19 квітня 2020 року о 22:01 год на автодорозі смт Дашів Росоховата (а. с. 21), обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а. с. 22 зворот 25).

В обвинувальному акті вказано, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 58 від 29 травня 2020 року ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лівої вушної раковини, закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку; забою обох легенів, а також компресійно-уламкового вибухового перелому тіла Th12 (12 грудного хребця) 3-го ступеню тип А 3.3 за Magerl зі зміщенням уламків в сторону спинномозкового каналу та порушення спинномозкової провідності, Fr. A, порушення функції тазових органів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно довідки НКП «Гайсинська центральна районна лікарня Гайсинської міської ради» № 221 від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 швидкою допомогою був доставлений в травматологічне відділення 19 квітня 2020 року о 23 год 10 хв. Діагноз: ДТП. ЧМТ. Струс головного мозку. Рвана рана вушної раковини лівого вуха. Спінальна травма, Компресійний перелом Th11-Th12. Параліч нижніх кінцівок. 20 квітня 2020 року для подальшого лікування хворий направлений в нейрохірургічне відділення в м. Вінницю (а. с. 26 зворот).

Згідно виписки № 2026/223 із медичної карти стаціонарного хворого, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікування з 19 квітня 2020 року по 20 квітня 2020 року (а. с. 27).

Згідно довідки КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» № 27 від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 20 квітня 2020 року по 02 травня 2020 року, діагноз основний: поєднана травма, гострий період легкої ЗЧМТ; струс головного мозку; ранній період ЗХСМТ; компресійно-уламковий вибуховий перелом тіла Th12 хребця Ш ступеню, тип А 3.3 за Magerl, зі зміщенням уламків в сторону спинномозкового каналу та порушенням спинномозкової провідності, Fr.A; закрита травма грудної клітки; забій обох легень; двобічний плевральний випіт. Виписаний з незначним покращенням. Рекомендовано продовжити лікування у невролога, уролога за місцем проживання. Медична карта стаціонарного хворого № 3278 (а. с. 28 зворот).

У виписці з медичної карти стаціонарного хворого № 3278 ОСОБА_1 , госпіталізованого 20 квітня 2020 року, виписаного 02 травня 2020 року, зазначений діагноз: поєднана травма, гострий період легкої ЗЧМТ; струс головного мозку; ранній період ЗХСМТ; компресійно-уламковий вибуховий перелом тіла Th12 хребця Ш ступеню, тип А 3.3 за Magerl, зі зміщенням уламків в сторону спинномозкового каналу та порушенням спинномозкової провідності, Fr.A; закрита травма грудної клітки; забій обох легень; двобічний плевральний випіт. Ускладнення: вертеброгенний больовий синдром; нижня параплегія, анастезія нижче рівня пахової складки; порушення функцій тазових органів за центральним типом. 21 квітня 2020 року проведена операція (а. с. 29).

Згідно листків лікарських призначень ОСОБА_1 призначено цілий ряд лікарських препаратів (а. с. 30-32), які були придбані відповідно до товарного чека № С1-Чк-0017595 від 27 квітня 2020 року, фіскальних чеків, чека № 55005 від 15 травня 2020 року та квитанцій ПриватБанку (а. с. 32 зворот-35).

Згідно акта № 295 надання медичних послуг від 02 травня 2020 року, постачальником послуг є ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», замовником є: ОСОБА_7 , одержувачем послуг (пацієнтом) є ОСОБА_1 , останньому надані послуги: консультація лікаря (нейрохірурга, доктора медичних наук) 32 хв. вартістю 1067,00 грн. (а. с. 35 зворот), сума повністю сплачена згідно фіскального чека від 02 травня 2020 року (а. с. 36).

06 травня 2020 року ОСОБА_8 уклала договір про надання медичних послуг № 277 варіант 2 із ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», яким надала згоду на комплекс медичного втручання до хворого ОСОБА_1 (а. с. 36 зворот- 41).

Згідно рахунку-фактури № 297 від 06 травня 2020 року за етап реабілітаційного лікування в 30 робочих днів хворого ОСОБА_1 до сплати належить 162 062,10 грн. (а. с. 43).

Згідно додаткової угоди № 5 від 24 травня 2020 року до договору про надання медичних послуг № 277 варіант 2 від 06 травня 2020 року хворому ОСОБА_1 визначена вартість робіт за договором в сумі 162 062,10 грн. (а. с. 43 зворот 44).

Згідно додаткової угоди № 7 від 24 травня 2020 року до договору про надання медичних послуг № 277 варіант 2 від 06 травня 2020 року хворому ОСОБА_1 визначена попередня вартість додаткових робіт за договором в сумі 13 000,00 грн. (а. с. 44 зворот 45).

Згідно рахунку-фактури № 345 від 31 травня 2020 року за лабораторні дослідження та за маніпуляції, перев`язки, туалет рани в кількості 10 штук для хворого ОСОБА_1 до сплати належить 15 859,00 грн. (а. с. 45 зворот).

Згідно акта № 337 надання медичних послуг від 01 червня 2020 року, постачальником послуг є ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», замовником є: ОСОБА_7 , одержувачем послуг (пацієнтом) є ОСОБА_1 , останньому надані послуги вартістю 10 499,00 грн. (а. с. 46).

Згідно акта № 336 надання медичних послуг від 01 червня 2020 року, постачальником послуг є ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», замовником є: ОСОБА_7 , одержувачем послуг (пацієнтом) є ОСОБА_1 , останньому надані послуги вартістю 23 084,10 грн. (а. с. 46 зворот).

Згідно акта № 338 надання медичних послуг від 01 червня 2020 року, постачальником послуг є ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», замовником є: ОСОБА_7 , одержувачем послуг (пацієнтом) є ОСОБА_1 , останньому надані послуги вартістю 39 405,00 грн. (а. с. 47).

Згідно акта № 340 надання медичних послуг від 01 червня 2020 року, постачальником послуг є ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», замовником є: ОСОБА_7 , одержувачем послуг (пацієнтом) є ОСОБА_1 , останньому надані послуги вартістю 141 168,60 грн. (а. с. 48).

Згідно додаткової угоди № 12 від 01 червня 2020 року до договору про надання медичних послуг № 277 варіант 2 від 06 травня 2020 року хворому ОСОБА_1 визначена попередня вартість додаткових робіт за договором в сумі 10 499,00 грн. (а. с. 49).

Згідно додаткової угоди № 13 від 01 червня 2020 року до договору про надання медичних послуг № 277 варіант 2 від 06 травня 2020 року хворому ОСОБА_1 визначена попередня вартість додаткових робіт за договором в сумі 39 405,00 грн. (а. с. 50).

Згідно додаткової угоди № 15 від 01 червня 2020 року до договору про надання медичних послуг № 277 варіант 2 від 06 травня 2020 року хворому ОСОБА_1 визначена попередня вартість додаткових робіт за договором в сумі 141 168,60 грн. (а. с. 51).

Згідно фіскальних чеків придбано ліків на суму 66 505,89 грн. (а. с. 52).

Згідно журналу-ордера і відомості по рахунку 361 ТОВ «Науково-практичний центр нейрореабілітації «НОДУС», ОСОБА_1 сплачено 2 052 708,60 грн. (а. с. 53).

08 березня 2022 року Московчук сплатив загальну суму 14 791,00 грн. за проживання, харчування, заняття з реабілітологом, електростимуляцію, із них за 6 занять з реабілітологом 4200,00 грн., за 7 сеансів електростимуляції 1400,00 грн., разом 5600,00 грн. (а. с. 54).

14 березня 2022 року Московчук сплатив за 6 занять 4200,00 грн. та за 7 процедур 1400,00 грн., разом 5600,00 грн. (а. с. 54 зворот).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 247009 ОСОБА_1 вперше 15 лютого 2021 року встановлена перша «А» група інвалідності (загальне захворювання); дата чергового огляду призначена на січень 2022 року, вказано, що потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а. с. 55).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 015809 ОСОБА_1 повторно 25 квітня 2022 року встановлена перша «А» група інвалідності (загальне захворювання); дата чергового огляду призначена на квітень 2024 року, вказано, що потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а. с. 55 зворот-56).

В індивідуальній програмі реабілітації інваліда № 799/893 від 24 квітня 2022 року вказано, що ОСОБА_1 потребує реабілітаційних заходів: відновна терапія, профілактичні заходи, санаторно-курортне лікування, медичне спостереження, лікувальний масаж, лікувальна фізкультура; допоміжні побутові пристрої, допоміжні засоби, меблі спеціального оснащення; ортопедичні вироби (корсет, ортези на н/к) (а. с. 56 зворот-57).

Поліс на транспортний засіб № НОМЕР_1 не знайдено (а. с. 59).

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а. с. 59 зворот-60).

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою на виплату страхового відшкодування, у якій просив виплатити йому страхове відшкодування, пов`язане із витратами на лікування в сумі 256 260,33 грн. (а. с. 60 зворот).

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України із заявою на виплату страхового відшкодування, у якій просив виплатити йому страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності 7 084,49 грн. (а. с. 61).

На звернення ОСОБА_1 . Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало 15 липня 2020 року лист за № 3.1-02/21037 про надання додаткових документів (а. с. 61 зворот).

Заявами від 23 липня 2020 року та від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 надав необхідні документи (а. с. 62 і зворот).

Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ОСОБА_1 16 грудня 2020 року за № 3.1-01-а/37834 відповідь про прийняте рішення, у якій повідомило про те, що не може прийняти рішення щодо виплати відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки вина іншого учасника ДТП не підтверджена документально, крім того не надано документів, що передбачені статтею 35 Закону (а. с. 63).

ОСОБА_1 згідно поданих заяв від 05 березня 2021 року, 12 квітня 2021 року, 04 липня 2021 року надавалися додаткові документи (а. с. 63 зворот, 64 зворот, 65 зворот).

Моторне (транспортне) страхове бюро України надіслало ОСОБА_1 23 березня 2021 року за № 3-01-а/10531, від 16 квітня 2021 року № 3-01-а/13837 відповіді аналогічного змісту про те, що не може прийняти рішення щодо виплати відшкодування з фонду захисту потерпілих, оскільки вина іншого учасника ДТП не підтверджена документально, крім того не надано документів, що передбачені статтею 35 Закону (а. с. 64, 65).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із вимог пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким зобов`язано страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, та не передбачено право страховика на розтермінування таких виплат поза межами 90-ти денного строку. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від вини, тому вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Відповідач не довів належними і допустимими доказами, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, тому саме водій ОСОБА_2 повинен нести цивільно-правову відповідальність як володілець джерела підвищеної небезпеки за шкоду, завдану здоров`ю ОСОБА_1 внаслідок дії цього джерела підвищеної небезпеки, у зв`язку з чим саме на відповідача покладається обов`язок по сплаті страхового відшкодування шкоди. На лікування позивачем потрачено 256 260,33 грн.; йому було встановлено першу «А» групу інвалідності з 15 лютого 2021 року до 01 лютого 2022 року і продовжено з 25 квітня 2022 року до 01 травня 2024 року. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 170 028,00 грн.

На одного потерпілого виплата страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих здійснюється в розмірі 260 000,00 грн.

По даному страховому випадку загальна сума страхового відшкодування склала 476 160,94 грн (170 028,00 + 49 872,61 + 256 260,33), яка перевищує розмір страхового відшкодування на одного потерпілого в сумі 260 000,00 грн., тому позивачу підлягає до відшкодування страхове відшкодування саме у розмірі 260 000,00 грн., що складається із: 170 028,00 грн. страхового відшкодування, пов`язаного із стійкою втратою працездатності, 49 872,61 грн. страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, 40 099,39 грн. страхового відшкодування витрат на лікування в межах страхової суми.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним, оскільки відповідає вимогам закону.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із наведених норм закону слідує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

По справі встановлено, що позивачу ОСОБА_1 завдана шкода джерелом підвищеної небезпеки: автомобілем NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

З урахуванням вимог наведених норм матеріального закону відшкодування шкоди потерпілій особі має здійснити винна особа.

Таким чином водій ОСОБА_2 несе цивільну відповідальність перед позивачем ОСОБА_1 за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не застрахована, страховий поліс відсутній (а. с. 59).

Згідно положень підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1).

За правилами пункту 24.1 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

По справі позивачем надані документально підтверджені витрати та необхідність їх здійснення відповідними закладами охорони здоров`я на загальну суму 256 260,33 грн.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Так, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: - для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; - для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; - для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

По справі встановлено, що потерпіла особа позивач по справі ОСОБА_1 не працював.

За період тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 з 19 квітня 2020 року по 14 лютого 2021 року (перша «А» група інвалідності позивачу встановлена 15 лютого 2021 року) сума страхового відшкодування за шкоду, пов`язану з тимчасовою втратою працездатності склала 49 872,61 грн.: мінімальна зарплата з 19 квітня 2020 року по 31 серпня 2020 року 4723,00 грн., сума відшкодування 20 872,61 грн.; мінімальна зарплата з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року 5000,00 грн., сума відшкодування 20 000,00 грн.; мінімальна зарплата з 01 січня 2021 року по 14 лютого 2021 року 6000,00 грн., сума відшкодування 9000,00 грн.

Статтею 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено відшкодування шкоди , пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, згідно вимог якої шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України (пункт 26.1). Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить : у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку (пункт 26.2).

Позивачу 15 лютого 2021 року встановлена перша «А» група інвалідності до 01 лютого 2022 року і з 25 квітня 2022 року продовжено до 01 травня 2024 року. На день настання страхового випадку 19 квітня 2020 року, мінімальна заробітна плата визначалася в розмірі 4723,00 грн., тому мінімальний розмір страхового відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності ОСОБА_1 склав суму 170 028,00 грн. ( 4723,00 х 36).

Відповідно до чинного на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19 квітня 2020 року, пункту 2 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 09 квітня 2019 року № 538 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за № 544/33515, розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, був встановлений сумою 260 000,00 грн. на одного потерпілого.

У другому реченні пункту 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

По справі встановлено, що загальна сума страхового відшкодування становить 476 160,94 грн. (179 028,00 + 49 872,61 + 256 260,33), що перевищує встановлену суму страхового відшкодування розміром 260 000,00 грн., тому на відшкодування витрат на лікування потерпілого залишається 40 099,39 грн. (260 000,00 219 900,61 (179 028,00 + 49 872,61 = 219 900,61)).

З урахуванням таких встановлених по справі обставин та вимог матеріального закону, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у заявленій позивачем сумі.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі в тому, що оскаржуване рішення суду винесено із порушенням вимог пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, яким передбачено повернення заяви, є надуманими і такими, що не відповідають дійсності, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Оскаржуючи дане рішення суду, відповідач в своїй апеляційній скарзі не зазначив коли ОСОБА_1 поданий такий інший позов та не надав доказів подачі ним такого іншого позову до цього самого відповідача МТСБУ, з тим самим предметом та з однакових підстав і що по тому іншому позову не була постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви або про залишення позову без розгляду. Матеріали справи такої інформації не містять.

Доводи апеляційної скарги в тому, що позивач приховав від суду і сторін по справі факт існування іншого судового рішення у справі № 127/6471/22 про задоволення на його користь від страховика СК «АРКС ЛАЙФ» витрат на лікування і за даним судовим рішення отримав таке відшкодування повторно, є неспроможними і не могли вплинути на ухвалення оскаржуваного рішення, оскільки у цих справах вирішувався спір між різними сторонами, про різний предмет спору та за зовсім інших підстав, зокрема в іншій справі № 127/6471/22 із встановлених судом обставин випливають зовсім інші правовідносини сторін, а саме договірні відносини, визначені сторонами у договорі добровільного страхування життя «Захист на кожен день», відповідно до Закону України «Про страхування» та Правил добровільного страхування життя, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи.

При цьому відповідач МТСБУ, добросовісно користуючись наданими йому правами та виконуючи обов`язки сторони у справі, не був позбавлений права заявити клопотання про витребування рішення суду у тій іншій справі, яке набрало законної сили та заявити відповідне клопотання про врахування цього рішення за правилами статті 82 ЦПК України, якщо встановлені ним обставини можуть як докази вплинути на ухвалення оскаржуваного рішення.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги в тому, що позивач приховав від суду обставини про взаєморозрахунки із винною особою ОСОБА_2 , який пояснив, що він ще станом на 04 січня 2023 року відшкодував матеріальну шкоду позивачу у розмірі 132 000,00 грн., про що 16 травня 2023 року надав суду для приєднання до матеріалів справи лист-пояснення 16 травня 2023 року. Так в матеріалах справи є лист ОСОБА_2 від 04 січня 2021 року, зміст якого не свідчить про реальне отримання ОСОБА_1 коштів в сумі 132 000,00 грн. (а. с. 129), крім того, такі обставини були відомі як ОСОБА_2 так і відповідачу по справі МТСБУ, які в заперечення позову могли надати належні і допустимі докази на підтвердження повного відшкодування позивачу шкоди, проте таких доказів вони не надали.

Зазначення в апеляційній скарзі того, що у кримінальному провадженні № 131/671/20, яке перебуває в суді, потерпілою особою позивачем у справі ОСОБА_1 заявлений цивільний позов, не може бути підставою для задоволення апеляційної скарги із скасуванням оскаржуваного судового рішення та відмови у позові, оскільки за тим цивільним позовом у кримінальному провадженні іще не прийнято судове рішення, та відповідно, воно не набуло чинності, тому воно не може бути доказом відшкодування шкоди у даній справі.

Щодо оскарження додаткового рішення.

Відповідач вважає, що розмір витрат на послуги адвоката є не доведеними, оскільки до матеріалів справи не приєднано квитанцію про оплату послуг адвоката у розмірі 34 500,00 грн.

Суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат в сумі 34 500,00 грн. на професійну правничу допомогу, виходив із того, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволені і адвокатом Лабиком Р. Р. було подано заяву про стягнення з відповідача цих судових витрат та надані докази понесення позивачем таких витрат.

До заяви про стягнення судових витрат представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лабиком Р. Р. додано: договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 2651 від 20 червня 2020 року, укладений між адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ» та клієнтом ОСОБА_1 , із якого вбачається, що його пунктом 4.1 визначено, що вартість послуг адвокатського об`єднання та порядок їх сплати передбачено в додатку до цього договору (а. с. 201-203); додаток до договору «Замовлення на надання професійної правничої допомоги», де у пункті 2 вказано, що вартість правничої допомоги адвокатського об`єднання визначається шляхом множення кількості затрачених адвокатським об`єднанням годин на вартість однієї нормо-години роботи, яка становить 3000,00 грн. (а. с. 204-205); довіреність від 21 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_9 та інших представляти його інтереси виключно по факту дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 квітня 2020 року (а. с. 206-207); свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7311/10, видане Лабику Р. Р. 01 березня 2019 року (а. с. 212); ордер серії АІ № 1269010 від 22 серпня 2022 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Лабиком Р. Р. (а. с. 213); детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних для надання професійної правничої допомоги на виконання умов договору про надання професійної (правової) допомоги № 2652 від 20 червня 2020 року, укладеного із ОСОБА_1 , відповідно до якого загальна кількість витраченого часу на надання правничої допомоги клієнта становить 11 годин 30 хвилин, вартість наданих послуг, при вартості однієї нормо-години в 3000,00 грн., становить 34 500,00 грн. (а. с. 199-200).

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3).

Згідно вимог частин 1 і 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані із правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

По справі суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 8 цієї статті розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини 6 статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявляв, проте із додатковим рішенням суду не погоджується лише з тих підстав, що до матеріалів справи не приєднано квитанцію про оплату послуг адвоката у розмірі 34 500,00 грн.

За правилами частини 8 статті 141 ЦПК України судом на підставі поданих сторонами доказів встановлюється розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити.

Представником позивача надані докази (а. с. 199-213), що перераховані вище, на підставі яких позивач має сплатити адвокату суму за надання йому професійної правничої допомоги адвокатом в розмірі 34 500,00 грн.

Таким чином, ухвалене судом першої інстанції додаткове рішення є законним і до скасування не підлягає, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у додатковому рішенні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, виконавши вимоги процесуального закону, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до вірного висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин рішення і додаткове рішення суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, ухваленими з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягають до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) залишити без задоволення.

Рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 листопада 2023 року та додаткове рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіЮ. Б. Войтко
І. В. Міхасішин