Номер провадження: 22-ц/813/400/24
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року, постановленого під головуванням судді Чернявської Л.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець», третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець» (далі ПрАТ «ФК Чорноморець), третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування свого позову позивачі зазначили, що 09 вересня 2005 року вони успадкували в рівних частках 3/10 частин квартири АДРЕСА_1 , які належали на праві власності їх батькові ОСОБА_4 .

Рішенням виконкому Одеської міської ради №40 від 15 січня 2004 року, зміненим рішенням виконкому Одеської міської ради №390 від 29 серпня 2012 року, вирішено здійснити комплексну реконструкцію кварталів у межах АДРЕСА_2 . Визначено АТ «ФК «Чорноморець» забудовником вказаних кварталів. Зобов`язано АТ «ФК «Чорноморець» надати громадянам, що підлягають відселенню з будинків, які підлягають знесенню, інше благоустроєне жиле приміщення, згідно з додатком. Відселено мешканців квартири АДРЕСА_1 з наданням іншого житла.

Посилаючись на те, що всіх мешканців вказаної квартири, окрім них, відповідач забезпечив житлом, ОСОБА_2 просила зобов`язати відповідача надати їй та її неповнолітній дочці благоустроєну двокімнатну квартиру у м. Одесі, яка відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, а ОСОБА_3 просив зобов`язати відповідача надати йому однокімнатну квартиру, яка відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянти зазначали, що суд першої інстанції не дотримався вимог Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» та безпідставно позбавив позивачів права власності на нерухоме майно.

У відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Чубко І.А., представник ПрАТ «ФК «Чорноморець» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки не встановлено порушень прав позивачів з боку відповідача.

Постановою Одеського апеляційного суду від 09 липня 2019 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року скасовано. Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець», третя особа: виконавчий комітет Одеської міської ради, про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» надати ОСОБА_2 нове житло в м. Одесі з урахуванням норми жилої площі, встановленої законом. Зобов`язано ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» надати ОСОБА_3 нове житло в м. Одесі з урахуванням норми жилої площі, встановленої законом.

Постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року постанова Одеського апеляційного суду від 09 липня 2019 року скасована, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судове засідання, призначене на 31 січня 2024 року представник виконавчий комітет Одеської міської ради не з`явився, був сповіщений належним чином (а.с. 189 т. 2).

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання та явка яких не визнавалась судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Григор`єва В.В., представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , адвоката Чубко І.А., представника ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець», перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі є власниками по 3/20 частки квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 50,1 кв. м, житловою 26,0 кв. м., тому у відповідача відсутня можливість надати їм окреме благоустроєне житло з дотриманням вимог закону щодо забезпечення житлових та санітарних норм. Враховуючи, що позивачі відмовляються від запропонованої відповідачем грошової компенсації у сумі вартості належного майна відповідно до вартості на момент відселення, суд дійшов висновку про зловживання ними правами, які передбачені Законом України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду».

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належала в рівних частках на праві спільної власності (по 1/5 частці кожному), квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11 лютого 1994 року (а.с. 84 т. 1).

Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 жовтня 2000 року після смерті ОСОБА_5 власниками її 1/5 частини квартири стали ОСОБА_6 та ОСОБА_4 по 1/10 кожний (а.с. 86 т. 1).

Рішенням виконкому Одеської міської ради №40 від 15 січня 2004 року вирішено здійснити комплексну реконструкцію кварталів у межах АДРЕСА_2 . Визначено АТ «ФК «Чорноморець» забудовником вказаних кварталів. Зобов`язано АТ «ФК «Чорноморець» надати громадянам, що підлягають відселенню з будинків, які підлягають знесенню, інше благоустроєне жиле приміщення, згідно з додатком, відшкодувати власникам будівель та споруд збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент припинення права власності. Вирішено звернутися до Одеського міського управління УМВС України в Одеській області щодо припинення реєстрації та заборонити ОМБТІ та РОН, Приморській районній адміністрації Одеської міської ради реєстрацію громадян у жилих будинках, які розташовані, зокрема, і по АДРЕСА_3 (а.с.28-29 т. 1).

У додатку до рішення виконкому Одеської міської ради №40 від 15 січня 2004 року вказано, що відселенню із квартири АДРЕСА_1 підлягала сім`я ОСОБА_9 , яка складалася з 3 осіб, та ОСОБА_4 у однокімнатну та двокімнатну квартири (а.с. 34 т. 1).

19 січня 2005 року ОСОБА_4 , який є батьком позивачів, помер.

ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , успадкували після смерті батька ОСОБА_4 в рівних долях, належні йому 3/10 частини квартири, та стали кожний власниками по 3/20 частки квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом та витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5-6 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_10 (а.с. 11 т. 1)

У квартирі АДРЕСА_4 зареєстровані співвласник ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), співвласник ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), співвласник ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), співвласник ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ), співвласник ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ), що підтверджується довідкою від 12.01.2012 року (а.с. 12 т.1).

Рішенням виконкому Одеської міської ради №390 від 29 серпня 2012 року внесені зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №40 від 15 січня 2004 року, зокрема, складено новий додаток, згідно з яким відселенню підлягала сім`я ОСОБА_9 , яка складалася з 4 осіб (а.с. 44-48 т. 1).

Встановлено, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у додаток на отримання житла не включені.

Згідно оцінки майна, виготовленої приватним підприємством «Брокбізнесконсалт», вартість квартири АДРЕСА_1 становить 312 437,00 грн., а вартість 1/5 та 1/10 частин квартири, що належали ОСОБА_6 (аналогічні частки квартири успадкували позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) становить 93 731,00 грн. (а.с. 63- 80 т. 1).

26 жовтня 2015 року ОСОБА_6 (власник 1/5 та 1/10 частин квартири) та ОСОБА_12 , (власник 1/5 частин квартири) подали нотаріально посвідчені заяви про підтвердження факту виконання АТ«ФК «Чорноморець» своїх обов`язків у повному обсязі щодо їх виселення з квартири та про відсутність будь-яких претензій фінансового характеру до нього (а.с. 96, 97 т.1).

29 жовтня 2015 року аналогічну заяву подала ОСОБА_8 (а.с. 98 т. 1).

Як вбачається із договору купівлі-продажу від 27 жовтня 2015 року, ОСОБА_6 стала власником двокімнатної квартири по АДРЕСА_5 , вартістю 298 423,00 грн. (а.с. 101-104 т. 1).

Згідно договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2015 року ОСОБА_12 став власником однокімнатної квартири по АДРЕСА_6 , вартістю 236 319,00 грн.(а.с. 105-108 т. 1).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, реалізація інвестиційних проектів комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду здійснюється за умови попереднього і повного відшкодування вартості власникам жилих приміщень втрат шляхом надання за їх згодою іншого житла або грошової компенсації.

Власникам нежилих приміщень надається за їх згодою інше рівноцінне нежиле приміщення або грошова компенсація.

Розмір грошової компенсації за жиле (нежиле) приміщення визначається на основі експертної оцінки жилого (нежилого) приміщення, проведеної відповідно до закону.

Спори щодо вилучення жилого (нежилого) приміщення, розміру викупної вартості або інших умов компенсації, визначеної згідно з цією статтею, вирішуються в судовому порядку.

Відселення власників (наймачів) жилих (нежилих) приміщень будинків, що реконструюються, здійснюється за умови згоди цих власників (наймачів) відповідно до договорів, які інвестор-забудовник укладає з кожним власником (наймачем) цих приміщень.

У разі знесення житлових будинків в межах території комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду відселення власників (наймачів) жилих приміщень у маневрений житловий фонд не допускається.

Відселення наймачів жилих (нежилих) приміщень здійснюється за умови попереднього надання їм інших рівноцінних за площею та кількістю кімнат жилих (нежилих) приміщень у межах кварталу (мікрорайону) комплексної реконструкції населеного пункту в порядку, встановленому законодавством.

Власник (наймач) жилого приміщення, який не перебуває на квартирному обліку, має право отримати на умовах компенсації в межах території комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду інше житло, в якому кількість кімнат та жила площа не менше кількості кімнат та жилої площі квартири будинку, що підлягає знесенню, незалежно від числа зареєстрованих у ньому осіб. Жила площа, що пропонується, може бути безоплатно збільшена до 50 відсотків жилої площі квартири будинку, що підлягає знесенню.

У разі якщо інвестор-забудовник не може запропонувати власнику (наймачу) жилого приміщення в межах території комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду інше житло, що відповідає вимогам частин дев`ятої та десятої цієї статті, житло більшої площі надається за рахунок коштів інвестора-забудовника.

У разі якщо інвестор-забудовник може запропонувати власнику (наймачу) жилого приміщення в межах території комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду інше житло, що відповідає вимогам частин дев`ятої та десятої цієї статті, але власник (наймач) жилого приміщення бажає отримати житло більшої площі, йому може бути запропоновано житло більшої площі, ніж передбачено частинами дев`ятою та десятою цієї статті, з оплатою ним різниці за ринковою вартістю.

У разі якщо власник жилого приміщення бажає отримати житло меншої площі, ніж передбачено частиною дев`ятою цієї статті, йому може бути запропоновано таке житло з оплатою різниці за ринковою вартістю інвестором-забудовником.

Усі спори, які виникають у зв`язку з виконанням інвестиційного проекту комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду щодо речових прав на житловий (нежитловий) фонд, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, інвестор-забудовник забезпечує з метою попереднього переселення надання на умовах компенсації власникам (наймачам) жилих приміщень іншого житла відповідно до статті 12 цього Закону або за їх згодою відшкодовує вартість жилих приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення виконкомом Одеської міської рішенням №390 від 29 серпня 2012 року, яким внесені зміни до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради №40 від 15 січня 2004 року, позивачі були власниками 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 , та були там зареєстровані.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартирному обліку не перебували (а.с. 126-127 т. 2).

Судом встановлено, що відповідач ПАТ ФК «Чорноморець» не ліквідовано.

Квартира АДРЕСА_1 складалась з трьох житлових кімнат, житловою площею 26.0 кв.м. та загальною площею 50,1 кв.м., частка 3/20, яка належить кожному з відповідачів складає 3,9 кв.м житлової площі та 7,51 кв.м. загальної площі (а.с. 5-6 т. 1).

Відповідно до ст. 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м на одну особу.

Відповідно до ч. 10 ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду», власник (наймач) жилого приміщення, який не перебуває на квартирному обліку, має право отримати на умовах компенсації в межах території комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду інше житло, в якому кількість кімнат та жила площа не менше кількості кімнат та жилої площі квартири будинку, що підлягає знесенню, незалежно від числа зареєстрованих у ньому осіб. Жила площа, що пропонується, може бути безоплатно збільшена до 50 відсотків жилої площі квартири будинку, що підлягає знесенню.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачі відмовилися від запропонованої відповідачем кожному з них грошової компенсації у розмірі 46 865,50 грн., з тих підстав, що вона не може бути достатньою для придбання ними відповідного житла.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме від наявності достатніх та триваючих зв`язків із конкретним місцем (рішення у справі «Прокопович проти Росії»).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла

(рішення у справі «Мак Кенн проти Сполученого Королівства»).

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить висновку про те, що позовні вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про зобов`язання ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житло в м. Одесі, з урахуванням норм жилої площі, та відповідно до ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню з частковим задоволенням позовних вимог, колегія суддів дійшла до висновку про те, що з ПАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 3200 грн. в рівних частках, тобто по 1600 грн. кожному.

Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , поданою в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2018 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець», третя особа виконавчий комітет Одеської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати приватне акціонерне товариство «Футбольний клуб «Чорноморець» надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 житло в м. Одесі відповідно до ст. 12 Закону України «Про комплексну реконструкцію кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Футбольний клуб «Чорноморець» () на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3200 (три тисячі двісті) гривень в рівних частках тобто по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень кожному.

В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 19 лютого 2024 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.О. Погорєлова

______________________________________ О.М. Таварткіладзе