Справа № 309/1359/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 квітня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Кожух О.А., Джуга С.Д.,

з участю секретаря: Терпай С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 04 травня 2023 року у справі №309/1359/23 (Головуючий: Орос Я.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою де заінтересована особа виконавчий комітет Хустської міської ради про встановлення факту здійснення постійного догляду, мотивуючи тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабкою по лінії матері його дружини ОСОБА_3 і так само являється і його бабусею теж. Його бабуся має інвалідність другої групи (пожиттєво) з 1994 року відповідно до Акту ВТЄ-21 № 083219 від 23.03.1994 року, діагноз - Постхолецистектомічний синдром важке лікування. Відповідно до виписки ЛКК КНП Хустський "ЦПМСД" від 15.03.2023 року №58 висновку ЛКК № 28/58 від 15.03.2023 року вона потребує постійного стороннього догляду так як не може самостійно пересуватися. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 1495 від 07.03.2023 року проживає сама, проте фактично здійснює за нею догляд лише він особисто, так як інші члени родини з нею не проживають, про що встановлено та підтверджено Актом обстеження житлово-побутових умов депутатом Хустської міської ради .

Для підтвердження факту постійного догляду заявник змушений звернутися до суду, оскільки встановлення факту постійного догляду за бабусею ОСОБА_2 , необхідно йому для можливості підтвердження такого догляду у державних органах у зв`язку з воєнним станом, який оголошений в Україні.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є єдиною особою яка зайнята постійним доглядом за особою зі інвалідністю II групи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до законодавства України.

Рішенням Хустського районного суду від 04 травня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки суд у рішенні не врахував реальність наявних доказів та не врахував, що дане рішення заявнику буде корисним при зверненні в ІНФОРМАЦІЯ_3 для надання відстрочки від військової служби, так як це є єдиний належним документом, який відповідно до ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію надасть йому безпосередньо здійснювати догляд за бабусею.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду апеляційної інстанції не з`являвся, про дату, час і місце розгдяду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України і його неявка не перешкоджає розгляду справи у його відсутності відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Визначений у частині першій статті 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У даній справі заявник просить встановити факт здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка потребує такого догляду. Указаний факт згідно заяви та заяви про усунення недоліків йому потрібно встановити оскільки такий породжує у нього виникнення прав та обов`язків щодо отримання підтвердження такого догляду у державних органах, а також виникнення прав та обов`язків, визначених ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, у тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено Законом України «Про соціальні послуги», Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2020 року №430, Порядком надання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року №1040. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого реєстру.

Таким чином, порядок встановлення факту здійснення догляду за особою, яка потребує постійного догляду, визначені відповідним законодавством, у зв`язку з чим не може встановлюватися у судовому порядку в окремому провадженні.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до рішення виконавчого комітету Хустської міської ради №137 від 31.03.2023 року призначений помічником дієздатної ОСОБА_2 і отримав відповідне посвідчення помічника фізичної дієздатної особи на безоплатній основі ОСОБА_2 з відповідними правами.

Норми чинного законодавства не вимагають для призначення виплат особі, що здійснює догляд, встановлення в судовому порядку факту здійснення постійного догляду особи похилого віку. Необхідність такого догляду та сам факт його здійснення, встановлюється уповноваженим органом на підставі поданих документів.

У разі невизнання уповноваженими особами управління соціального захисту населення права заявника на отримання виплат, передбачених Порядком надання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року за №859, заявник не позбавлений можливості оскаржувати їх дії чи бездіяльність у судовому порядку.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що фактичного надання соціальних послуг у вигляді постійного догляду за особою похилого віку здійснюється в порядку, встановленому чинним законодавством і оформляється рішенням відповідного органу, а тому даний факт не може бути встановлений в судовому порядку.

За таких обставин, суд першої інстанції, встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, обґрунтовано відмовив у заяві ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю спору, так як встановлення факту здійснення догляду за особою, яка потребує постійного догляду, визначений відповідним законодавством, у зв`язку з чим, не може встановлюватися в судовому порядку в окремому провадженні.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хустського районного суду від 04 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 травня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой