Справа № 128/1771/24
Провадження № 22-ц/801/1922/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Васильєва Т. Ю.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 рокуСправа № 128/1771/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Панасюка О. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (особа, яка подала апеляційну скаргу),

відповідачі Вінницька окружна прокуратура, Державна казначейська служба України,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року, постановлену у складі судді Васильєвої Т. Ю. в м. Вінниця, дата складення повного судового рішення, відповідає даті його ухвалення, -

встановив:

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_2 та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивачем подано до Вінницького районного суду Вінницької області позов до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з однакових підстав (позови є повністю ідентичними): справа № 128/2773/24, в якій на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 06 серпня 2024 року подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував висновків суду апеляційної інстанції, викладених у постанові від 10 липня 2024 року, якою скасовано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року, безпідставно повернув позовну заяву, чим позбавив його права на доступ до правосуддя передбаченого статтею 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала не відповідає вказаним вимогам закону.

Апеляційними судом встановлено наступне:

- 01 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_2 та Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с. 1);

- ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 03 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а. с. 6);

- ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 13), постановою Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2024 року ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 27 29);

- ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України (а.с. 37).

Ухвалюючи судове рішення про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, посилаючись на п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України виходив з того, що згідно відомостей з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми «Д3», до Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 12 липня 2024 року подано позовну заяву до прокурора Вінницької окружної прокуратури Посвалюка Я. І., Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, що підтверджується роздруківкою поданої 12 липня 2024 року позовної заяви з АСДС КП «Д3» в справі № 128/2773/24 (а.с. 33 36), у якій на даний час ухвала про відкриття, відмову у відкритті провадження у справі № 128/2773/24, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду не постановлена. Враховуючи, те, що обидва позови подані до одних і тих же відповідачів, з тим самим предметом та з однакових підстав (позови є повністю ідентичними), суд виснував, що за наявності справи № 128/2773/24, позов у цій справі (№ 128/1771/24), підлягає поверненню.

Проте такий висновок судом першої інстанції суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, заява повертається у випадках коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

З огляду на аналіз пункту 6 частини 4 статі 185 ЦПК України, повернення позову можливе за умови, що позов у справі, яка розглядається, поданий після подання позову, за яким ще не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Натомість у справі, що розглядається позивач звернувся до суду 01 травня 2024 року, а у справі № 128/2773/24 12 липня 2024 року.

У справі, що розглядається питання відкриття провадження у справі було вирішено ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11 червня 2024 року невірно, така ухвала була скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 10 липня 2024 року, а відтак після повернення справи до суду першої інстанції суд мав вирішити питання відкриття провадження, а застосування пункту 6 частини 4 статті 185 ЦПК України, з огляду на хронологію поданих ОСОБА_1 позовів, можливе було у справі № 128/2773/24, а не у справі, яка розглядається.

Отже доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали про повернення позовної заяви, тому відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 17 липня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. Ю. Береговий

О. С. Панасюк