Справа № 466/5143/24
Провадження № 2/466/1754/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_6 ; ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов`язання звільнити земельну ділянку та садовий будинок,-

ВСТАНОВИВ :

10 травня 2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_6 ; ОСОБА_4 , в якій просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права володіння та користування нерухомим майном - садовим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 серпня 1994 року та знаходиться в садівничому кооперативі «Мічурінець», урочище Клепарів, м. Львів, та земельною ділянкою 11, площею 0.0517, кадастровий номер: :10:002:0410, яка згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстрована в цілому за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з садового будинку № НОМЕР_1 та земельної ділянки №11 пл. 0.0517 га, кадастровий номер земельної ділянки: :10:002:0410, які розташовані в садівничому кооперативі «Мічурінець», урочище Клепарів, м. Львів, без надання іншого житла.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 18 серпня 1994 року садовий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований в ідеальній частині в цілому за ОСОБА_7 на праві особистої власності на підставі довідки №11 від 05.07.1994 року, на основі рішення виконкому Львівської міської Ради депутатів трудящих від 25.03.1966 р. за №169 та записано в реєстрову книжку №2 за реєстровим №55. Відповідно до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб за даною адресою ніхто не зареєстрований. Дача (садовий будинок) АДРЕСА_1 » згідно технічного паспорта складається з двох поверхів, загальною площею 101,9 кв.м. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0.0517 га, яка 17 травня 2000 року на підставі рішення V-тої сесії ІІІ скликання Львівської міської Ради народних депутатів від 27.05.99 р. №236 передана у приватну власність в межах, згідно з планом ОСОБА_7 . Земельна ділянка розташована на території Львівської міської Ради садівничого кооперативу «Мічурінець» та передана для ведення садівництва, про що виданий державний акт на право приватної власності на землю IV- ЛВ №024136. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 3-4-2 №2020. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :10:002:0410, зареєстрована в цілому за нею, ОСОБА_1 Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

22 грудня 2010 року рішенням Залізничного районного суду м. Львова (справа №2- 2733/10 р.) шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірваний. Позивачка змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Зазначає, що Відповідач ОСОБА_4 на підставі договору дарування земельної ділянки від 25 листопада 2019 року передав безоплатно (подарував) у рівних частках земельну ділянку № НОМЕР_2 (десять) у власність донькам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кожній по 1/2 частці незабудованої земельної ділянки площею 0,0490 га. Місце розташування земельної ділянки: Україна, Львівська область, садівничий кооператив «Мічурінець». Кадастровий номер земельної ділянки :10:002:0627. Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка, кадастровий номер :10:002:0627 належить на праві приватної спільної часткової власності в розмірі по 1/2 вищезазначеним особам. В спірному будинку АДРЕСА_1 проживають відповідачі - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (колишній чоловік). Зазначає, що відповідачі не є ані членами сім`ї позивачки, ані власниками житлового будинку, ані власниками земельної ділянки, на якій розташований даний будинок. В садівничому будинок АДРЕСА_1 відповідачі не зареєстровані. Також вони не є членами садівничого кооперативу «Мічурінець», в урочищі Клепарів, міста Львова. Згоди на проживання вона їм не давала. Відповідачі користуються її майном, а саме вищезгаданим будинком та її земельною ділянкою, без жодних на те правових підстав. Зазначає, що вона є членом садівничого кооперативу «Мічурінець», а ОСОБА_4 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 , а ОСОБА_6 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 . Таким чином, відповідачі мають власне помешкання в якому офіційно зареєстровані, проте не погоджуються добровільно виселитись із її житлового будинку та земельної ділянки, чинять їй перешкоди користуватись її майном. Крім того, зазначає, що між нею та відповідачами неодноразово виникали конфлікти та склались неприязні стосунки, внаслідок чого було її звернення до відділу поліції про вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із вищенаведеним, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

11 червня 2024 на адресу суду від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що 17 травня 2000 року виданий Державний акт на право приватної власності на землю IV- ЛВ №024136 - 40506-475, відповідно до якого позивачу передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,0517 га. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельній ділянці присвоєний кадастровий номер :10:002:0410, дата державної реєстрації: 16.01.2014 року. Земельна ділянка АДРЕСА_1 в цілому зареєстрована за позивачем. Дачний будинок АДРЕСА_1 - садівничого товариства «Мічурінець», зареєстрований на ім`я позивача в 1994 році і був спільним майном подружжя, оскільки вони перебували в шлюбі з 1977 року і в період 1993-1994 років він та позивачка отримали земельну ділянку в садівничого товариства «Мічурінець», оскільки Позивач була його дружиною, тому він при будовництві спірного будинку не заперечував щодо його реєстрації на її ім`я. Зазначає, що садовий будинок будувався ним, в 1994 році вони були подружжям, розлучатись не думали і тому вважає, що даний будинок є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи наведене, вважає, що заявлений позов є безпідставним та не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки, існуючий будинок збудований спільно сторонами у шлюбі та на час розгляду даної справи спір щодо будинку не вирішений, тому у позові просить суд відмовити.

18 червня 2024 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що її батько ОСОБА_11 був членом СК «Мічурінець» з 1966 року. Після його смерті у 1988 році земельна ділянки була передана їй відповідно до розділу ІІ пункту 2.1. Статуту СТ «Мічурінець», затвердженого 11.08.1987 року, а ОСОБА_4 згідно його заяви був прийнятий у члени СК «Мічурінець» у 1998 році, протоколом №4 від 24 січня 1998 р. На даний час ОСОБА_4 не є членом СК «Мічурінець». Крім того, зазначає, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_4 покликається на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 лютого 2013 року у справі № 1328/3471/12, яким у зустрічному позові ОСОБА_4 до неї про поділ спільного майна подружжя було відмовлено повністю. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2013 року апеляційну скаргу відхилено. ОСОБА_4 вважає, що спір щодо будинку не вирішений. У 2013 році суд відмовив ОСОБА_4 у поділі спільного майна подружжя у зв`язку з відсутністю підтверджених документів про реєстрацію будинку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просять позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог просили відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони є колишнім подружжям, які перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.07.1977 року до 22.12.2010 року, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2010 року було розірвано.

На підставі реєстраційного посвідчення управління житлово-комунального господарства Львівської обласної державної адміністрації Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 18.08.1994 року №52-68-89 за позивачкою ОСОБА_1 було зареєстровано на праві особистої власності будинок АДРЕСА_1 садівничого товариства «Мічурінець». Дана реєстрація відбулась на підставі довідки №11 від 05.07.1994 року на основі рішення виконавчого комітету Львівської міської ради депутатів трудящих від 25.03.1966 року за №169 та записано в реєстраційну книгу №2 за реєстраційним № НОМЕР_3 в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

15.08.1994 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації виданий технічний паспорт на садовий будинок № НОМЕР_1 в урочищі «Клепарів» садівничого кооперативу «Мічурінець». Згідно технічного паспорту будинок складався з першого поверху: коридор, кухня, кладова і житлова кімната та мансарди, всього по будинку 81,8 кв.м.

17.05.2000 року Департаментом землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради народних депутатів видано державний акт про право приватної власності на землю IV-ЛВ №6-475, згідно якого ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0,0517 гектара розташованої на території садівничому кооперативу «Мічурінець» урочища «Клепарів». На зазначеній земельній ділянці розташований спірний буд. АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ст. 25, ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі КпШС України), чинний на час придбання подружжям у період шлюбу спірної квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогіні норми зазначені і у ст.60 СК України.

Як вбачається з пояснень учасників справи, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають без реєстрації у садовому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст.13 ЦПК України, учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова у справі №1328/3471/12 у задоволенні первісного позову ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселенні та зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_12 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Даним рішенням, зокрема встановлено, що будинок АДРЕСА_1 садівничого товариства «Мічурінець» 15.08.1994 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації був виданий технічний паспорт. Окрім цього в ході розгляду справи судом встановлено, що до 2009 року сторонами була проведена самочинна реконструкція даного дачного будинку. Як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 21.12.2012 року №10583 в результаті обстеження будинку АДРЕСА_1 садівничого товариства «Мічурінець» було виявлено: «1. На 1-му поверсі вищеназваного садового будинку обладнано санвузол; 2. Мансардний поверх реконструйовано у 2-й поверх розміром 6,80х10.0; 3.прибудовано 2-х поверхову сходову клітку літ. «а-2» розміром 2,40х2,30; 4. Прибудовано тамбур літ. «а-1» розміром 2,90х1,35» Документів на реконструкцію, переобладнання та прибудови не надано. Дані реконструкції, переобладнання та прибудови були відображені у технічному паспорті на садовий будинок АДРЕСА_1 виданому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.12.2012 року.

Крім того, підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову у вказаній справі про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання за відповідачем права власності на 1/2 частину садового будинку, який розташований в садівничому товаристві «Мічурінець» в АДРЕСА_5 та поділу будинку АДРЕСА_1 в натурі, є те, що ОСОБА_4 не представлено і судом не здобутого жодних доказів на підтвердження того, що майно зокрема будинок, який він просить поділити як спільне сумісне майно подружжя, а саме визнати за ним право власності на 1/2 частину садового будинку, який розташований в садівничому товаристві «Мічурінець» в урочищі Клепарів у м. Львові, поділивши будинок в натурі, прийнято до експлуатації чи зареєстровано у встановленому законом порядку. Будинок АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці, яка перебуває у власності ОСОБА_1 з 1994 року і до 2009 року був реконструйований, змінилася його площа. Сторонами не надано суду підтверджуючих документів на будівництво будинку та його реєстрацію. Дане рішення набрало законної сили.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права володіння та користування нерухомим майном - садовим будинком АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 18 серпня 1994 року та знаходиться в садівничому кооперативі «Мічурінець», урочище Клепарів, м. Львів, та земельною ділянкою 11, площею 0.0517, кадастровий номер: :10:002:0410, яка згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстрована в цілому за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з садового будинку № НОМЕР_1 та земельної ділянки №11 пл. 0.0517 га, кадастровий номер земельної ділянки: :10:002:0410, які розташовані в садівничому кооперативі «Мічурінець», урочище Клепарів, м. Львів, без надання іншого житла не підлягають до задоволення, оскільки існуючий будинок збудований спільно сторонами у шлюбі. Сторонами не надано суду підтверджуючих документів на будівництво будинку та його належну реєстрацію, що і стало підставою відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, як і не було надано суду даних доказів, чи спростування таких у даній цивільній справі. На час розгляду даної справи, на думку суду, спір щодо поділу спільного майна подружжя, а саме самочинного будинку, який належним чином не зареєстрований не вирішений, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, судові витрати у даній справі, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову позивача слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 13,76,81,82,83,89,95,263,265,268 ЦПК України, ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24, ст. 25, ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст. 60 Сімейного кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_6 до ОСОБА_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 ; ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_8 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом зобов`язання звільнити земельну ділянку та садовий будинок відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 20.09.2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський