ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8493/24 Справа № 203/87/24 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року (повний текст складено 16 липня 2024 року) у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алюр Севен», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Дніпровська міська рада звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що у комунальній власності перебуває земельна ділянка по АДРЕСА_1 . 11.01.2008 року третейським судом при Асоціації «ЛЕВЛЕКС» за ТОВ «Алюр Севен» було визнано право власності на самочинне майно, побудоване на вказаній земельній ділянці (з наступною реєстрацією такого права). У подальшому ТОВ «Алюр Севен» розпорядилося придбаним нерухомим майном. Тепер право власності на нього зареєстроване за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про усунення йому перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідачів знести самочинне майно, скасування державної реєстрації на нього їх права власності.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання:

-чи існують самочинно збудовані об`єкти на земельній ділянці, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ? Які саме?;

-коли за часом (рік, місяць) було виготовлено конструкції, будівельні матеріали, з яких побудовано об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-коли за часом (рік, місяць) було фактично споруджено об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-чи відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (у випадку невідповідності які порушення було допущено, і які роботи необхідно виконати для їх усунення?).

В апеляційній скарзі представник Дніпровської міської ради просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

З посиланням на доводи, аналогічні доводам позовної заяви зазначає, що предметом оскарження у цій справі є об`єкт нерухомого майна, який самочинно побудований на земельній ділянці комунальної форми власності без будь-яких правових підстав, а ознаки самочинного нерухомого майна зазначені ст. 376 ЦК України та підтверджуються інформацією, наданою, зокрема компетентними органами, які здійснюють функції щодо розпорядження земельними ділянками на території м. Дніпро та надання дозвільної документації. А тому вважає, що суд дослідивши матеріали справи в змозі прийняти законне та обґрунтоване рішення без залучення експерта та призначення будівельно-технічної експертизи.

Від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити без задоволення апеляційну скаргу та залишити оскаржувану ухвалу без змін, як законну та обґрунтовану.

Вказав, що позивач, звертаючись із позовною заявою зазначав, що об`єкти нерухомого майна, які на даний час належать відповідачам 2-4 були споруджені відповідачем 1 самовільно, а тому право власності набуто ним неправомірно на підставі рішення третейського суду, а отже підлягає знесенню. Відповідач 3 у відзиві на позов зазначав, що спірний об`єкт нерухомого майна будівля кафе з навісом не є самочинним будівництвом у розумінні ст. 376 ЦК України, оскільки була побудована та введена в експлуатацію у 1973 році, перебувала на балансі у державній установі, потім була передана у приватну власність. А тому відсутній факт самовільного захоплення земельної ділянки відповідачами під спірним об`єктом. Крім того до позивача неодноразово звертались із заявами про виділення земельної ділянки під об`єктом.

А тому вважає, що є доцільним проведення судової будівельно-технічної експертизи, оскільки для вирішення спору необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право.

В судове засідання з`явились представник Дніпровської міської ради Риженко М.С. та представник ОСОБА_2 адвокат Солодовник С.О..

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Дніпровська міська рада звернулась до суду із зазначеним вище позовом та просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . шляхом зобов`язання ТОВ «Алюр Севен», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна 101, 12068072, 31236801; скасувати державну реєстрацію прав власності та припинити право власності на нерухоме майно, а саме будівлю кафе літ В-1, що розташована за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 101) ОСОБА_3 ( НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (31236801)

Представник ОСОБА_2 , заперечуючи проти заявлених вимог та наголошуючи на тому, що кафе не є самочинним будівництвом та збудовано ще у 70-х роках, звернувся до суду із клопотанням про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення факту наявності на спірній земельній ділянці самочинного будівництва, часу будівництва об`єкту, що на ній розташований, а також його відповідності чинним будівельним нормам та правилам.

Призначаючи судову будівельно-технічну експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що предметом даного позову є витребування земельної ділянки, на якій як наголошує позивач розташований об`єкт самочинного будівництва, проти чого заперечує відповідач, оскільки наголошує, що ця будівля побудована у 70-х роках ХХ сторіччя та не може бути самочинним будівництвом, а тому для належного встановлення обставин справи, необхідні спеціальні знання.

З такими висновками суду першої інстанції можливо погодитись з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами статті 81 ЦПК передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, відповідно до частини першої статті 102 ЦПК, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Частиною другою статті 102 ЦПК встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Відповідно до ч.1, 3-6 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник між сторонами з приводу усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, на якій як вважає відповідач розташоване самовільно збудоване кафе, при цьому відповідач наголошував, що кафе не є новобудовою, а побудовано у 1973 році .

Враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення експертизи для з`ясування обставин справи, які стосуються визначення того чи є об`єкти, розташовані на спірній земельній ділянці новобудовою і чи відповідають вони вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва.

Інші доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про призначення експертизи в справі, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 104, 263 ЦПК України, і її слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: