ПОСТАНОВА

Іменем України

29 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 390/623/22

провадження № 22-ц/4809/282/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дьомич Л.М.,

при секретарі Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року (суддя Квітка О.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю фізичної особи, -

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26.11.2020 близько 15 год. 20 хв., на 622 км автодороги «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», в Новоархангельському районі Кіровоградської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «МАЗ 6317 WP», р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення з дорожнім котком з подальшим наїздом на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

За вказаним фактом було розпочате досудове розслідування, а 14.05.2021 в кримінальному провадженні затверджено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_2 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 415 КК України.

Відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, станом на дату дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була, а тому відшкодування завданих збитків, у такому випадку, здійснює Моторне (Транспортне) Страхове Бюро України.

Вказує, що відповідача було повідомлено про ДТП та подано заяву на здійснення регламентної виплати з усіма необхідними документами, а саме регламентної виплати понесених витрат на лікування, регламентної виплати пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, регламентної виплати пов`язаної зі стійкою втратою працездатності. 29.04.2021 та 05.11.2021 було надіслано на поштову адресу відповідача заяви про долучення копій необхідних медичних документів до справи №75143. 11.10.2021 відповідач здійснив виплату у розмірі 60 000 грн регламентна виплата пов`язана зі стійкою втратою працездатності. 26.11.2021 відповідач повідомив про необхідність надання додаткових медичних документів, а також довідку про термін тимчасової непрацездатності потерпілого за період 26.11.2020 по 18.12.2020. Також 21.02.2022 на адресу відповідача було надіслано заяву про долучення документів до справи № 75143, а саме копії обвинувального акту відносно ОСОБА_2 , висновку експерта та надано лист відповідь КПП Маловисківської лікарні із інформацією про вилучення медичної карти ОСОБА_1 слідчим ТУ ДБР в м. Миколаєві. Однак, отримавши всі необхідні документи відповідач регламенту виплату не здійснив.

Посилаючись на те, що такі дії відповідача є неправомірними, позивач просив стягнути з відповідача регламенту виплату відшкодування заподіяної шкоди здоров`ю внаслідок ДТП у розмірі 200000 грн, що не перевищує ліміт страхової суми.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачу необхідно було надати в МТСБУ довідку про термін тимчасової втрати працездатності за всі періоди, починаючи з дати ДТП, тобто з 26.11.2020, про що йому було повідомлено листом. Позивач таку довідку в МТСБУ не надав, у зв`язку з чим виплата на підставі ст..25 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не може вважатися такою, що пов`язана з ДТП.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено інформацію про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.415 КК України, про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 старшим солдатом ОСОБА_2 близько 15 год. 20 хв. 26.11.2020 зіткнення із дорожнім котком та наїзду на ОСОБА_1 (а.с. 14-15). 14.05.2021 за вказаним фактом складено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_2 та направлено до суду (а.с. 21-30).

Із ухвали Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2023 видно, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 було закрите 02.08.2022 у зв`язку із смертю обвинуваченого на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с.137-140).

З висновку експерта №248 від 20.04.2021 вбачається, що ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середньої ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу (а.с. 16-20).

Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3677 від 18.12.2020 та епікризу №1388 від 07.01.2021 видно, що ОСОБА_1 з 26.11.2020 по 18.12.2020 проходив лікування у Маловиськівській ЦРЛ, а з 22.12.2020 по 07.01.2021 в ПП «Лікарня святого Луки» (а.с. 34-39).

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 31.03.2021 підтверджується, що ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 22.12.2020 по 07.01.2021, з 13.03.2021 по 31.03.2021 (а.с. 42-43).

У листку лікарських призначень (карта №1388) та в інших медичних документах, долучених до позову, зазначені, які призначення були здійснені лікарем та які медичні процедури та аналізи пройдено ОСОБА_1 (а.с. 40-41, 44, 45, 53-60).

З наданих товарних чеків вбачається, які медичні препарати купував ОСОБА_1 та які медичні процедури були призначені (а.с. 46-52, 60-70).

Згідно із довідок про тимчасову втрату працездатності потерпілого у ДТП позивач був тимчасово непрацездатним з 22.12.2020 по 02.08.2021 224 дні (а.с. 71-72).

Відповідно до довідки про дохід №03/01 від 03.03.2021, виданою ТОВ «ДС ПРОМ ГРУП», в період з березня 2020 року по грудень 2020 року ОСОБА_1 отримав 136273,67 грн сукупного доходу (а.с.73).

Як вбачається із копій повідомлень та листів, представники ОСОБА_1 зверталися до МТСБУ про виплати страхового відшкодування у зв`язку з ДТП (а.с.74-81, 83-85).

У своєму листі від 26.11.2021 МТСБУ відповідає представнику ОСОБА_1 , що відсутні правові підстави для відшкодування з фонду захисту потерпілих, так як відсутні підстави для виплати з фонду захисту потерпілих (а.с. 82).

Згідно із наказом МТСБУ від 08.10.2021 ОСОБА_1 сплачено 60 000 грн за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а.с. 109).

Листами від 26.11.2021 та від 31.03.2021 МТСБУ вказує представнику ОСОБА_1 на перелік документів, які необхідні для розгляду питання про відшкодування заподіяної шкоди (а.с. 111, 113).

Згідно частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно частин першої, другої, п`ятої статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, виходячи з презумпції вини особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.

Разом з тим, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18), від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18), від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18), від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18).

Відповідно до статті 3 Закону України 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно статті 6 Закону 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 23.1 Закону 1961-IV, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я

Згідно ст. 24 Закону 1961-IV, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем було понесено витрати на лікування в сумі 43 728,70 грн.

Статтею 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Так,у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: - для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) не отримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; - для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - не отримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; - для непрацюючої повнолітньої особи-допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Якщо особа була в зазначеному статусі менше вказаних розрахункових термінів, то до уваги береться середньомісячний доход з розрахунку суми сукупного доходу такої особи за попередній до настання страхового випадку календарний рік та доход протягом фактичного терміну (повні місяці) перебування особи в зазначеному статусі.

Згідно із довідок про тимчасову втрату працездатності потерпілого у ДТП позивач був тимчасово непрацездатним з 22.12.2020 по 02.08.2021 224 дні Відповідно до довідки про дохід №03/01 від 03.03.2021, виданою ТОВ «ДС ПРОМ ГРУП», середньоденна заробітна плата позивача за період з вересня 2020 року по жовтень 2020 року складає 779,97 грн. Отже, розмір відшкодування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності становить 174 713,28 грн (224 дні х 779,97 грн).

Статтею 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено відшкодування шкоди ,пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, згідно вимог якої шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до ЦК України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить : у разі встановлення ІІІ групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.

МТСБУ сплатило позивачу регламентну виплату за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності (встановлення третьої групи інвалідності) в розмірі 60 000 грн.

Відповідно до чинного на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 26 листопада 2020 року, пункту 2 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, від 09 квітня 2019 року № 538 «Про внесення змін до деяких нормативно-правових актів з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 травня 2019 року за № 544/33515, розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, був встановлений сумою 260000,00 грн. на одного потерпілого.

У другому реченні пункту 27.5 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

По справі встановлено, що загальна сума страхового відшкодування становить 278 441,98 грн. (43728,70 + 174713,28 + 60000), що перевищує встановлену суму страхового відшкодування розміром 260000 грн. Тому суд першої інстанції врахувавши те, що позивачу вже здійснена виплата в розмірі 60 000 грн, обґрунтовано стягнув 200000 грн.

Посилання скаржника на те, що позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та ДТП є безпідставними та спростовуються встановленими обставинами справи, а також здійсненою ним регламентною виплатою пов`язаною із стійкою втратою працездатності позивача.

З урахуванням таких встановлених по справі обставин та вимог матеріального закону, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у заявленій позивачем сумі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань Л.М. Дьомич