КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №760/6923/22 Головуючий у І інстанції - Букіна О.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/3825/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» про визнання незаконним наказу про призупинення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

установив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, третя особа: Первинна профспілкова організація «Інженерно-технічних фахівців» про визнання незаконним наказу про призупинення трудового договору та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування доводів позовної заяви, зазначав, що 19 листопада 2021 року Солом`янський районний суд міста Києва у справі №760/3541/21 ухвалив рішення про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху від 12 січня 2021 року №22/о про звільнення його, ОСОБА_1 з посади начальника служби інформаційних технологій Украероруху на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, рішення в частині поновлення на зазначеній посаді допущено до негайного виконання.

Зазначає, що 07 грудня 2021 року наказом Украероруху №1321/о він був поновлений на роботі на посаді начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, яка відповідно до наказу Украероруху від 07 грудня 2021 року №800 була з 07 січня 2021 року включена до штатного розпису апарату управління Украероруху (групи підрозділів головного підприємства) та підпорядкована начальнику управління з цифрової трансформації, інформаційних технологій та кіберзахисту Украероруху.

Посилається на те, що 24 лютого 2022 року через високий ризик авіаційній безпеці Украерорух прийняв рішення про тимчасове закриття повітряного простору України, засновуючись на терміновому повідомленні Головного центру використання повітряного простору цивільної авіації рф, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації з 00.45 utc (2.45 за київським часом ) ОЦВС України - згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору».

Стверджує, що 24 лютого 2022 року відповідач видав наказ №124 в якому було, зокрема, зазначено: «1. Працівникам Украероруху з 24 лютого 2022 року прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням в.о. директора Украероруху, безпосереднім викликом заступника директора-начальника Украероцентру, директорів РСП, директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону».

Того ж дня, він був ознайомлений з цим наказом діловодом Управління засобами месенджеру Viber.

Жодних розпоряджень в.о. директора Украероруху прибути на робоче місце починаючи з 24 лютого 2024 року та до дати подання цієї позовної заяви він не отримував.

Вказує, що 01 березня 2022 року відповідач видав наказ №126 щодо впровадження в Украерорусі режиму простою й оплати праці на період воєнного стану, з яким його ознайомлено не було, але пізніше скан-копія цього документу була розміщена у соціальних мережах у відкритому доступі.

Зазначає, що 24 березня 2022 року відповідач видав окреме доручення №9, щодо надання інформації по персоналу, відповідно до якого керівники структурних підрозділів повинні були надати переліки працівників із зазначенням їх прізвищ та посади відповідно за критеріями, вказаними у цьому документі. Його не було ознайомлено з цим окремим дорученням, але пізніше скан-копія цього документу була розміщена у соціальних мережах у відкритому доступі.

Посилається також на те, що Наказом Украероруху «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139, відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року №124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року №126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з позивачем, начальником служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану та наказано не проводити нарахування та виплату йому заробітної плати на час призупинення дії трудового договору.

Стверджує, що 11 квітня 2022 року він направив відповідачу заяву в якій навів аргументи щодо незаконності призупинення з ним дії трудового договору згідно з наказом від 30 березня 2022 року №139 та звернувся до відповідача з вимогами:

- виключити його з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року №139 з 01 квітня 2022 року;

- продовжувати керуватися по відношенню до нього наказом Украероруху від 01 березня 2022 року №126;

- притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.

Вказує, що наказом Украероруху «Про поновлення дії трудового договору» від 27 квітня 2022 року №294/о поновлено з 27 квітня 2022 року дію трудового договору з ним, призупинену згідно з наказом Украероруху від 30 березня 2022 року №139.

Тобто, відповідач проігнорував його вимоги, викладені ним у заяви від 11 квітня 2022 року, чим завдав йому матеріальної шкоди, пов`язаної із незаконною, на його думку, невиплатою йому заробітної плати за період з 01 квітня 2022 року по 26 квітня 2022 року.

Наказом Украероруху «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28 квітня 2022 року №166, з 28 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ним як інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації АС КПР РСП «Київцентраеро» Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану та наказано не проводити нарахування та виплату йому заробітної плати на час призупинення дії трудового договору.

Тобто, 28 квітня 2022 року відповідач видав наказ №166, відповідно до якого дію трудового договору з ним було призупинено вдруге (протягом одного місяця), причому з посиланням на його посаду, вказану в наказі Украероруху №295/о, від якої він відмовився 27 квітня 2022 року.

Зазначає, що 05 травня 2022 року він направив відповідачу заяву, в якій ще раз підтвердив свою відмову переведення до РСП «Київцентраеро», та звернувся до відповідача з вимогами:

- виключити його з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року №139 - з 01 квітня 2022 року та продовжувати керуватися щодо нього наказом від 01 березня 2022 року №126, для чого видати окремий наказ або внести відповідні зміни до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року №294/о;

- суворо дотримуватися вимог чинного законодавства у сфері трудових відносин, у зв`язку із його відмовою, щодо переведення на іншу роботу відповідно до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року №295/о;

- скасувати наказ Украероруху від 28 квітня 2022 року №166 як незаконний;

- притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.

Посилається на те, що 20 травня 2022 року він отримав електронною поштою лист відповідача від 18 травня 2022 року №1-23.2/1750/22 на звернення від 11 квітня 2022 року та від 05 травня 2022 року, в якому в задоволенні його вимог, викладених у зверненнях, було відмовлено.

У подальшому наказом Украероруху №379/о від 15 червня 2022 року було скасовано наказ Украероруху «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28 квітня 2022 року №166, щодо призупинення з 28 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ним, інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації автоматизованої системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Украероруху.

Також зазначеним наказом було скасовано накази Украероруху «Про переведення» від 27 квітня 2022 року №295/о та «Про поновлення дії трудового договору» від 27 квітня 2022 року №294/о.

Вказує, що станом на день звернення до суду із даним позовом, Украерорухом призупинено трудовий договір з ним як начальником служби інформаційних технологій Украероруху лише згідно з наказом Украероруху «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139.

Вважає, що призупинення дії трудового договору з ним, як з працівником Украероруху, згідно з наказом Украероруху від 30 березня 2022 року №139 проведено не у відповідності до вимог діючого трудового законодавства, у зв`язку з чим його трудові гарантії були порушенні, а відтак останні мають бути відновлені шляхом визнання наказу Украероруху про призупинення дії трудового договору від 30 березня 2022 року №139 незаконним і, як наслідок, поновленням дії трудового договору з ним з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначає, що на дату видання наказу від 30 березня 2022 року №139 про призупинення дії трудового договору відповідач мав можливість надавати роботу, а він мав можливість її виконувати.

Вказує, що стаття 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ визначає, що: «Дія трудового договору може дути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи».

Також, у Коментарі Мінекономіки від 25 березня 2022 року до Закону України від 15 березня 2022 року №2136-1Х зазначено, що «Головною умовою для призупинення дії трудового договору є абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи».

Стверджує, що починаючи з 24 лютого 2022 року та до дати надання цієї позовної заяви він постійно знаходився у м. Києві, за місцем реєстрації, мав можливість виконувати роботу відповідно до вимог його посадової інструкції від 22 грудня 2021 року № 2.2.3-05-300 - як на своєму робочому місці, так і віддалено, з використанням засобів телекомунікації; ніколи не звертався до адміністрації з ініціативою щодо призупинення дії його трудового договору, а також не отримував від адміністрації подібних пропозицій та не погоджувався з ними.

Посилається і на те, що на його переконання, можливість роботодавця надавати роботу визначається його здатністю організувати виробничий процес та керувати ним, забезпечуючи працівників необхідними засобами та предметами праці, зокрема, надаючи належним чином обладнанні робочі місця, для виконання працівниками їх обов`язків відповідно до посадових інструкцій.

Внаслідок військової агресії проти України роботодавці можуть повність або частково втрачати таку можливість в залежності від місцевості, де знаходяться їх виробничі потужності (в окупації, в районах де ведуться інтенсивні бойові дії та на місцевості, де відповідно до зведення МО України, активні бойові дії не здійснюються), цілісності його виробничої інфраструктури, яка може бути пошкоджена чи виведена з ладу внаслідок ведення бойових дій, тощо.

За умов, якщо роботодавець має територіально розгалужену виробничу інфраструктуру, можливості надання ним роботи можуть суттєво відрізнятися у різних його структурних підрозділах, об`єктах чи на робочих місцях.

Вказує, що Украерорух складається з підрозділів головного підприємства та регіональних структурних підрозділів (далі - РСП), які разом з підпорядкованими ним службами організації повітряного руху, географічно розташовані у різних областях України (місцевостях).

Підрозділи головного підприємства Відповідача та РСП «Київцентраеро» знаходяться в одній місцевості та розташовані на території Міжнародного Аеропорту «Бориспіль» у Київській області (межує з територією МА Бориспіль), причому будівлі центрального офісу Украероруху та РСП «Київцентраеро» розташовані поруч (з`єднані між собою переходом - галереєю), а робочі місця працівників (які безпосередньо не пов`язані з виконанням технологічних процесів управління повітряним рухом), підключені до єдиної комп`ютерної мережі з можливістю забезпечення дистанційної роботи з будь якого регіону з використанням інтернет-з`єднання.

Вважає, що відповідач мав абсолютно рівні можливості щодо надання роботи для всіх працівників підрозділів Головного підприємства та РСП «Київцентраеро» щодо надання їм роботи у Київській області у місцевості, де вони розташовані.

Це підтверджується тим, що до додатків Украероруху від 30 березня 2022 року №139 «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» включено лише частину працівників цих підрозділів, решта - продовжує виконувати свої посадові обов`язки, використовуючи при цьому виробничу інфраструктуру та робочі місця, що функціонують у нормальному режимі.

Зазначає, що призупинення з відповідачем дії трудових договорів здійснено на підставах, які не передбачені Законом України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ, оскільки у преамбулі наказу від 30 березня 2022 року №139 відповідач зазначив: «у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства.»

Посилається на те, що відповідач не обґрунтовує призупинення дії трудових договорів з працівниками втратою виробничих потужностей, пошкодженням інфраструктури, окупацією територій де розташовані структурні підрозділи чи персонал відповідача або веденням активних бойових дій у відповідній місцевості.

Він, фактично, посилається на тимчасову втрату ринку збуту послуг та відповідних грошових надходжень, не наводячи жодних конкретних відомостей щодо «частини виробничих завдань та функцій підприємства» для якої Виконавець «виключає можливість виконання».

Стверджує, що відповідач не надав доказів того, що ним було забезпечено облік регіонів, районів, підрозділів, де, у зв`язку з військовою агресією проти України, виключена можливість надання ним роботи та не надав відповідні переліки, а також працівників Украероруху, які заявили про неможливість виконувати роботи у зв`язку з військовою агресією проти України.

Вказує, що відповідач визначив працівників, з якими призупинено дію трудових договорів, на підставі переліків, які були складені керівниками структурних підрозділів відповідно до окремого доручення віл 24 березня 2022 року №9, за такими критеріями, як:

1) перелік персоналу ОГІР - власників свідоцтв диспетчера УПР.

2) працівників, які будуть залучатися до виконання безперебійних завдань і функцій підприємства в умовах воєнного стану.

3) працівників, які не залучаються на період воєнного стану до виконання свої посадових обов`язків.

4) перелік працівників, яким призначена пенсія.

Відповідач не надав документів, на підставі яких мали складатися переліки 2 та 3 - відповідно до окремого доручення віл 24 березня 2022 року №9.

На його думку, ці переліки підготовлені керівниками відповідних структурних підрозділів на підставі суб`єктивних критеріїв та особистих уявлень щодо доцільності залучення працівників «до виконання безперебійних завдань і функцій підприємства в умовах воєнного стану».

Більше того, з деякими працівниками, яких їх керівники включили до переліку 2, трудові договори також було призупинено, причому відповідач відмовився надати відповідь на запитання хто саме та на підставі яких критеріїв приймав відповідне (остаточне) рішення.

Вказує, що у будь-якому разі, поділ працівників на групи відповідно до розпорядження віл 24 березня 2022 року №9 не відповідає єдиному критерію, за яким можливе призупинення дії трудового договору - можливість надання/виконання роботи, як це визначено у ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-1Х «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», а носять виключно суб`єктивний характер.

Зазначає, що відповідачем, виключно на власний розсуд, були прийняті абсолютно протилежні рішення щодо призупинення дії трудових договорів (для працівників одного підрозділу).

Так, до додатку 14 до наказу від 30 березня 2022 року №139 включено менше половини (22 з 50) працівників Управління, з рештою трудові договори не призупинено.

Таким чином, призупинення дії трудового договору з ним за наказом від 30 березня 2022 року №139 здійснено на підставі внесення його до переліку «працівників, які не залучаються на період воєнного стану до виконання свої посадових обов`язків», за поданням начальника Управління відповідно до окремого доручення віл 24 березня 2022 року №9, яка не відповідає вимогам ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ.

Вказує, що відповідач продемонстрував очевидне упереджене ставлення до нього, оскільки починаючи з 07 лютого 2018 року (дати отримання ним першого з попереджень про скорочення) дії відповідача, щодо нанесення шкоди діловій репутації та його законним інтересам носять свідомий, системний та упереджений характер.

Про це, зокрема, свідчать три поспіль незаконні його звільнення та судові рішення, прийняті на його користь за всіма, без виключення, позовами поданими ним до відповідача у справах №359/9882/19, 359/1236/19, 359/490/20 та 359/2248/20, що набрали законної сили, а також рішення у справі №760/3541/21, винесене Солом`янським районним судом міста Києва.

Незважаючи на доведену судами незаконність своїх дій, відповідач категорично відмовлявся від проведення службового розслідування з метою надання об`єктивної оцінки діям посадових осіб Украероруху, винних у завданні матеріальної шкоди підприємству державної форми власності (на суму більше ніж 2 мільйона гривень), а також вжиття заходів щодо відшкодування цих збитків та недопущення таких їх дій в подальшому.

Зазначає, що на його думку, відповідач видав наказ 25 квітня 2022 року №295/о, відповідно до якого його було переведено на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації автоматизованої системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» не внаслідок об`єктивних потреб чи обставин, а лише з метою показово покарати його та помститися за його принципову позицію щодо масового, на його думку, незаконного призупинення трудових договорів з працівниками Украероруху.

Просив суд, визнати незаконним Наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139 в частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ним, ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, якого зазначено в Додатку 14 до наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139.

Зобов`язати Державне підприємство обслуговування повітряного руху України поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ним, ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139.

Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу (час призупинення дії трудового договору) за період з 01 квітня 2022 року по день поновлення дії трудового договору, призупиненого згідно з наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року відмовлено в задоволенні зазначеного вище позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що в цій справі право роботодавця на призупинення трудового договору не є абсолютним та не може реалізовуватись ним в одноособовому порядку.

Вказує, що для застосування ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу.

Тобто, зупиненню трудового договору мають передувати відповідні негативні наслідки, наприклад, знищення в результаті бойових дій засобів виробництва, відсутність виробничих, організаційних, технічних можливостей для виконання роботи працівником.

Звертає увагу на те, що припинення надання послуг аеронавігаційного обслуговування цивільним користувачам повітряного простору України призвело лише до зменшення обсягу роботи та замовлень підприємства, але не до повного зупинення діяльності підприємства, а тому відповідач має можливість забезпечити його роботою.

Вказує, що за наявності об`єктивних можливостей надати йому роботу відповідач повівся з ним несправедливо, чим грубо порушив його трудові права.

Наголошує, що відповідач вже тривалий час проявляє свідомий, системний та упереджений характер до нього, адже тричі безуспішно намагався його звільнити.

Отже, на його думку, призупинення дії укладеного з ним трудового договору становило втручання у його приватне та професійне життя, що є несумісним зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Просив суд, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На вказану апеляційну скаргу Державне підприємство обслуговування повітряного руху України подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що воно є стратегічним об`єктом та входить до переліку стратегічних об`єктів України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави».

Вказує, що у зв`язку військовою агресією рф, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації 24 лютого 2022 року Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору.

Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування цивільним користувача повітряного простору України було призупинено повністю.

Тож, зважаючи на об`єктивні обставини, що виникли незалежно від волі та бажання Підприємства, було видано наказ Украероруху №139 від 30 березня 2022 року «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану».

Вказує, що 27 квітня 2022 року було видано наказ №294/о «Про поновлення дії трудового договору» з ОСОБА_1 .

З даним наказом позивач був ознайомлений під особистий підпис.

Посилається також на те, що того ж дня, 27 квітня 2022 року було видано наказ №295/о про переведення позивача на період дії воєнного стану з 27 квітня 2022 року на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації РСП «Київцентраеро», для виконання робіт у місцевості де бойові дії не здійснюються.

Також, даним наказом було передбачено здійснювати оплату праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

З даним наказом позивача було ознайомлено під особистий підпис.

Однак, з незрозумілих для відповідача причин позивачем на даному наказу було зазначено «не погоджуюсь».

Стверджує, що переведення відбулось без зміни місцевості.

Тобто, позивачу було запропоновано роботу та визначено робоче місце у будівлі, яка знаходиться за тією ж адресою та на одній території із головним підприємством, також була встановлена оплата праці у розмірі не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою.

Однак, останній відмовився виконувати роботу на посаді інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації РСП «Київцентраеро».

Зазначає, що таким чином було видано наказ №166 від 28 квітня 2022 року «Про призупинення дії трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану та було ознайомлено із даним наказом позивача.

15 квітня 2022 року згідно наказу Украероруху №379/о було скасовано наказ Украероруху №294/о від 27 квітня 2022 року, №295/о від 27 квітня 2022 року та наказ №166 від 28 квітня 2022 року.

Вказує, що позивач жодним чином не довів, що у зв`язку із закриттям повітряного простору України для цивільних користувачів, а також призупиненням надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України на підприємстві відповідача зберіглася можливість забезпечувати позивача роботою та виконання такої роботи є можливим та необхідним.

Також, не заслуговують на увагу твердження позивача в частині того, що судам слід з`ясовувати, чи була у роботодавця абсолютна неможливість забезпечити працівника роботою.

Норми права, що викладені у ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ не містять вимоги щодо абсолютної неможливості забезпечення працівника роботою.

Можливість забезпечення позивача робочим місцем, не є рівнозначним поняттю забезпечення роботою, яку позивач виконував до початку військового вторгнення рф.

Окрім цього вказує, що відповідно до п.4 ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України.

Просив суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року залишити без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - Мостова М.І. заперечила проти доводів апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник Первинної профспілкової організація «Інженерно-технічних фахівців» - Бакало В.М. апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07 грудня 2021 року на виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 19 листопада 2021 року у справі №760/3541/21 позивача було поновлено на посаді начальника служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з 12 січня 2021 року, про що було видано відповідний Наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 07 грудня 2021 року № 1321/о.

До 24 лютого 2022 року позивач працював на посаді начальника служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та отримував заробітну плату згідно окладу, передбаченого штатним розписом підприємства.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №124 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні було зобов`язано працівників Украероруху з 24 лютого 2022 року прибувати на робочі місця за окремим розпорядженням в.о. директора Украероруху, безпосереднім викликом заступника директора - начальника Украероцентру, директорів РСП, директора Дніпровського РСП - Керівника структурних підрозділів Східного регіону.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово було продовжено.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України №126 від 01 березня 2022 року було запроваджено режим простою на підприємстві з 01 березня 2022 року до прийняття відповідного рішення для всіх працівників, окрім тих, що вказані у переліках, зазначених у підпунктах 2.1-2.3 цього наказу.

ОСОБА_1 до переліку працівників, які зазначені у підпунктах 2.1-2.3 Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України № 126 від 01 березня 2022 року, включено не було.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139, відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року №124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року№126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», а також у зв`язку із закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, через непередбачувані та непереборні події, які відбулися незалежно від волі й бажання підприємства, обставинами, що можуть поставити під загрозу життя чи нормальні умови існування людей, що виключає можливість виконання частини виробничих завдань та функцій підприємства, з 01 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з позивачем, начальником служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану.

11 квітня 2022 року позивачем було надіслано відповідачу заяву у якій останній повідомив відповідача, що позивач з 24 лютого 2022 року знаходиться у м. Києві та має можливість виконувати роботу відповідно до вимог його посадової інструкції.

19 квітня 2022 року заступник директора із ЗНС «Київцентраеро» О. Величко було складно службову записку про те, що у зв`язку нехваткою досвідчених фахівців в галузі ІТ, фахівців, які мають досвід організації та проведення робіт по встановленню нового чи модернізованого ПЗ, налаштування ІТ обладнання, підтримання спеціалізованих програмних продуктів, налаштування локальних комп`ютерних мереж та впровадження комплексних проектів, поставлено питання про направлення фахівця вказаної кваліфікації в службу АОПР РСП «Київцентраеро».

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про поновлення дії трудового договору» від 27 квітня 2022 року № 294/о з ОСОБА_1 було поновлено дію трудового договору з 27 квітня 2022 року, з урахуванням діючого режиму роботи по підприємству.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про переведення» від 27 квітня 2022 року № 295/о було ОСОБА_1 було переведено на період дії воєнного стану з 27 квітня 2022 року з посади начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху на посаду інженера з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігації АС КПР РСП «Київцентраеро» Украероруху для виконання робіт у місцевості, де відповідно до зведення МО України активні бойові дії не здійснюються, для відвернення та ліквідації наслідків бойових дій, спричинених військовою агресією російської федерації проти України.

Також було визначено здійснювати оплату праці позивачу за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, за фактично відпрацьований час, але не більше встановленої на 2022 рік на підприємстві норми робочого часу.

Позивач із даним наказом ознайомився проте не погодився, про що свідчить його підпис та відповідна відмітка на самому наказі.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро» на період воєнного стану» від 28 квітня 2022 року №166, відповідно до ст. 64 Конституції України, ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 18 квітня 2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», наказу Украероруху від 24 лютого 2022 року №124 «Про режим роботу Украероруху», наказу Украероруху від 01 березня 2022 року №126 «Про впровадження режиму простою й оплати праці на період воєнного стану», з 28 квітня 2022 року було призупинено дію трудового договору з позивачем, інженером з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігаційної системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР), зі збереженням місця роботи і посади до скасування воєнного стану.

05 травня 2022 року позивач направив відповідачу заяву в якій ще раз підтвердив свою відмову переведення до РСП «Київцентраеро», та звернувся до відповідача з вимогами:

- виключити позивача з додатку 14 до наказу Украероруху від 30 березня 2022 року №139 - з 01 квітня 2022 року та продовжувати керуватися щодо позивача наказом від 01 березня 2022 року №126, для чого видати окремий наказ або внести відповідні зміни до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року №294/о;

- суворо дотримуватися вимог чинного законодавства у сфері трудових відносин, у зв`язку із відмовою позивача щодо переведення на іншу роботу відповідно до наказу Украероруху від 27 квітня 2022 року №295/о;

- скасувати наказ Украероруху від 28 квітня 2022 року №166 як незаконний.

- притягнути до відповідальності осіб, які допустили грубе порушення законодавства.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 15 червня 2022 року № 379/о у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 працювати на посаді з АС УПР 2 категорії групи оперативного обслуговування центру системи централізованого метеорологічного забезпечення аеронавігаційної системи керування повітряним рухом служби автоматизації обслуговування повітряного руху (АС КПР) РСП «Київцентраеро» Украероруху було скасовано Наказ від 27 квітня 2022 року №294/о «Про поновлення дії трудового договору», Наказ від 27 квітня 2022 року №295/о «Про переведення», Наказ від 28 квітня 2022 року №166 «Про призупинення трудового договору з працівником РСП «Київцентраеро».

Таким чином, позивач перебуває на посаді начальника служби інформаційних технологій (ІТ) Украероруху, проте дію трудового договору із ним було зупинено на підставі Наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139.

Встановлено, що у позивача була можливість виконання роботи.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України діє відповідно до Статуту Державного підприємства обслуговування повітряного руху України затвердженого Наказом Міністра інфраструктури України № 121.

Таким чином судом першої інстанції встановлено, що основним напрямком діяльності Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є організація заходів використання Повітряного простору, для забезпечення безпечного, економічно ефективного аеронавігаційного обслуговування, яке, в свою чергу, здійснюється провайдерами на платній основі.

При цьому, у зв`язку військовою агресією російської федерації, через високий ризик авіаційній безпеці для цивільної авіації, з 24 лютого 2022 року Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України, вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору.

Надання послуг з аеронавігаційного обслуговування цивільним користувачам повітряного простору України було призупинено повністю.

Дані обставини є загальновідомими, а тому вони є доведеними.

24 лютого 2022 року Украерорухом на офіційному сайті підприємства було розміщено оголошення про закриття повітряного простору України наступного змісту:

«У зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено».

Відповідно до Довідки Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану на території України та які є об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності по договорах, і виконання яких є неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України відбулося закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору, що у свою чергу зупинило діяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України з надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України.

Таким чином, це свідчать про неможливість забезпечення роботою усіх своїх працівників Державним підприємствам обслуговування повітряного руху України відповідно до їх посадових обов`язків, оскільки підприємство фактично припинило здійснювати основну свою діяльність, а саме: надання аеронавігаційних послуг цивільним користувачам у повітряному просторі України та фактично така робота наразі відсутня.

Відповідач прийняв рішення про призупинення дії трудових договорів із працівниками саме у зв`язку із частковим зупиненням діяльності підприємства та, як наслідок, відсутністю такої роботи для виконання працівниками, а тому здатність відповідача організувати виробничий процес та керувати ним не є єдиною ознакою можливості відповідача надавати працівником роботу у даному випадку.

Крім того, навіть за відсутності роботи за посадою, яку обіймає позивач, відповідачем були здійснені кроки для забезпечення роботою позивача з урахуванням напрямків діяльності підприємства у воєнний час та наявності іншої роботи на підприємстві.

Разом із тим, незважаючи на такі кроки відповідача позивач відмовився від переведення його на іншу посаду та виконання іншої роботи не за його посадою.

Дані обставини, підтверджують наявність підстав для призупинення трудового договору із позивачем, а саме: відсутність у відповідача забезпечити роботою позивача за його посадою у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ним ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, з яким було призупинено дію трудового договору на підставі наказу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139, то суд першої інстанції зазначив, що також не знаходить підстав для її задоволення, оскільки дана позовна вимога є похідною від попередньої позовної вимоги.

Разом з тим, позовна вимога про стягнення із відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки є похідною від двох попередніх вимог, а тому також не підлягає задоволенню.

Крім того, позивач має право на відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат за час призупинення дії трудового договору з російської федерації у порядку встановленому законодавством.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову відповідає з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Так, основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю передбачені статтями 43-46 Конституції України.

Разом з тим відповідно до ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51,52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Згідно з пунктом 3 Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Закон України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» вступив в дію з 24 березня 2022 року до закінчення воєнного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», передбачено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором.

Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи.

Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин.

Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб.

Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Згідно з пунктом 2 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 2136-ІХ главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України доповнено пунктом 2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

З огляду на вищевикладене, положення Закону № 2136-ІХ, які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж Кодекс законів про працю - мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням Закону №2136-ІХ також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутні умови для призупинення дії трудового договору, а саме - абсолютна неможливість надання роботодавцем та виконання працівником відповідної роботи, не заслуговують на увагу, оскільки встановлено, що Державне підприємство Обслуговування повітряного руху України, де працює позивач, у зв`язку з закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації підприємство не виконує основні виробничі завдання та функції, та як наслідок відсутні фінансові надходження за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін.

Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що відповідач повівся з ним несправедливо, вже тривалий час проявляє свідомий, системний та упереджений характер до нього, оскільки у даному випадку призупинення трудових договорів відбулося не тільки з позивачем, а майже із половиною працівників головного підприємства (22 з 50) про що встановлено судом першої інстанції.

Крім того, не зважаючи на простій підприємства забезпечується збереження та працездатність інфраструктури, яка не була пошкоджена вогневим ураженням з боку російської федерації та для обслуговування обладнання залучається мінімальна кількість працівників, через обставини, які можуть поставити під загрозу життя та здоров`я працівників.

Разом з тим, колегія суддів наголошує, що позивачу, навіть за відсутності роботи за посадою, яку він обіймає, відповідачем були здійснені кроки для забезпечення роботою ОСОБА_1 з урахуванням напрямків діяльності підприємства у воєнний час та наявності іншої роботи на підприємстві.

Також було визначено здійснювати оплату праці позивачу за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою, за фактично відпрацьований час, але не більше встановленої на 2022 рік на підприємстві норми робочого часу.

Проте, незважаючи на такі кроки відповідача ОСОБА_1 відмовився від переведення його на іншу посаду та виконання іншої роботи не за його посадою.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для призупинення трудового договору із позивачем, а саме: відсутність у відповідача забезпечити роботою позивача за його посадою у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виданий Державним підприємством обслуговування повітряного руху України Наказ «Про призупинення трудових договорів з працівниками головного підприємства на період воєнного стану» від 30 березня 2022 року №139 в частині призупинення з 01 квітня 2022 року до скасування воєнного стану дії трудового договору з ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, якого зазначено в Додатку 14 до цього Наказу, виданий у відповідності Закону України від 15 березня 2022 року №2136-ІХ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Крім того, оскільки вимоги позивача про зобов`язання відповідача поновити з 01 квітня 2022 року дію трудового договору з ним ОСОБА_1 , начальником служби інформаційних технологій Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та стягнути із відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу є похідними вимогами від попередньої, то колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність підстав для їх задоволення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при правовій кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильні висновки суду першої інстанції та не спростовують їх.

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 березня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді С.О. Журба

Т.О. Писана