Житомирський апеляційний суд
Справа №283/2558/22 Головуючий у 1-й інст. Саланда О.М.
Категорія 39 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Микитюк О.Ю., Галацевич О.М.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 283/2558/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи : Міністерство оборони України, Служба у справах дітей Малинської міської ради Житомирської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 9 січня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Саланди О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що з 17 вересня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 . За час перебування у шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 21 травня 2018 року шлюб між ними розірвано. Однак, після розірвання шлюбу в судовому порядку вони продовжували проживати разом, адже у них відновилися подружні стосунки, вели спільний побут та спільне господарство. Після нападу військ російської федерації на Україну чоловік перебував у складі Територіальної оборони.

Заявниця вказує, що у березні 2022 року змушена була залишити територію України та разом із дітьми виїхала до Польщі.

Протягом всього часу вони з чоловіком спілкувалися по телефону, обмінювалися повідомленнями, намагалися морально підтримувати один одного.

7 березня 2022 року чоловіка призвано до лав Збройних Сил України та він перебував на позиціях, де велися активні бойові дії ЗСУ з військами рф.

ОСОБА_1 також вказує, що у червні 2022 року повернулася до України, в м. Малин. Вони з чоловіком продовжували спілкуватися по телефону, надавали один одному матеріальну допомогу, перераховуючи кошти на банківські рахунки.

5 листопада 2022 року вона отримала з ОСОБА_7 сповіщення про те, що її чоловік ОСОБА_4 героїчно загинув під час виконання військового обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України 4 листопада 2022 року, в м. Бахмут Донецької області.

Заявниця зазначає, що разом із батьками, рідними та близькими здійснювала організацію поховання чоловіка.

На даний час вона має намір отримати відповідну частину одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю чоловіка. Окрім неї, право на вказану допомогу мають їхні діти та батьки ОСОБА_8 , ОСОБА_3 .

Враховуючи вищезазначене, просила встановити факт, що вона та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 21 травня 2018 року по 4 листопада 2022 року.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської обалсті від 9 січня 2023 року заяву задоволено.

Встановлено проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , по день смерті ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду.

Зокрема, зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів того, що заявниця та ОСОБА_4 протягом вказаного періоду проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права й обов`язки, притаманні подружжю.

Зауважує, що показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення зазначеного юридичного факту.

Наголошує на тому, що у даному випадку між ОСОБА_1 та МО України виник спір про право на отримання нею одноразової грошової допомоги, адже МО України заперечує проти цього, що, у свою чергу, виключає можливість розгляду вимог у порядку окремого провадження.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 5 квітня 2023 року апеляційну скаргу задоволено частково.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 9 січня 2023 року скасовано та закрито провадження у справі.

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2024 року скасовано постанову Житомирського апеляційного суду від 5 квітня 2023 року та направлено справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення. Виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції в Житомирській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 .

Від шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 2 травня 2018 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні також встановлено, що у листопаді 2022 року на адресу заявниці надійшло сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що її чоловік, рядовий ОСОБА_4 , 1983 року народження, героїчно загинув під час виконання військового обов`язку щодо захисту незалежності та територіальної цілісності України ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Бахмут Донецької області.

15 листопада 2022 року Малинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) видано свідоцтво про смерть ОСОБА_4 .

Розглядаючи дану справу, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею доведений факт її проживання разом із ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом періоду з 21 травня 2018 року й до 4 листопада 2022 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України також передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною другою даної норми також передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови ( відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбаченого іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки.

СК України не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду під час їх оцінки. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які підтверджують наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

ОСОБА_1 стверджувала, що після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_4 фактично не припинили шлюбні відносини як чоловік та дружина, проживали без реєстрації шлюбу разом, спільно вели господарство, мали спільний бюджет та виховували своїх дітей.

На підтвердження даної обставини заявниця надала суду довідку Малинської міської ради від 21 листопада 2022 року №1002 про те, що її сім`я у складі 4 осіб: вона, її чоловік ОСОБА_4 , їх діти: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проживали у квартирі по АДРЕСА_1 , з листопада 2013 року. Після розірвання шлюбу у 2018 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 продовжували фактично проживати за вищевказаною адресою як подружжя, разом вели господарство та виховували дітей. ОСОБА_4 проживав у вказаній квартирі без реєстрації місця проживання. На день його смерті його фактичне місце проживання було: АДРЕСА_1 .

Наявна в матеріалах справи виписка із медичної карти стаціонарного хворого №2323 містить інформацію про те, що ОСОБА_4 з 28 вересня 2021 року по 6 жовтня 2021 року проходив стаціонарне лікування у КНП « Малинська міська лікарня» Малинської міської ради. Адреса місця його проживання ззаначена: АДРЕСА_2 .

Досліджена в судовому засіданні виписка з банківського рахунку, відкритого в АТ КБ « ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , містить інформацію про те, що протягом періоду з травня 2022 року по жовтень 2022 року ОСОБА_4 здійснював грошові перекази на вказаний рахунок. ОСОБА_1 також перераховувала кошти на рахунок ОСОБА_4 .

В судовому засіданні також були допитані свідки, які підтвердили факт проживання заявниці та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Так, свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є медичною сестрою сімейного лікаря, знає сім`ю Власюків, підтвердила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила, що знайома із ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , оскільки їх діти навчаються разом. Їй відомо, що у 2021 році вони разом робили ремонт в кімнаті гуртожитку, відвозили дітей до навчального закладу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що проживав по сусідству із подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Він товаришував, часто спілкувався із сім`єю Власюків.

Свідок ОСОБА_14 , який є братом ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтвердив ту обставину, що його брат ОСОБА_15 проживав однією сім`єю зі своєю дружиною ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_17 зазначив, що знайомий із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які разом проживали у квартирі по АДРЕСА_2 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Підтвердила ту обставину, що вони проживали разом, приходили до неї додому, спілкувались, ОСОБА_19 і ОСОБА_15 проживали однією сім`єю на АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_21 досить тривалий час, вони спілкувались, товаришували, підтвердив факт проживання ОСОБА_19 та ОСОБА_22 по АДРЕСА_2 , дітей виховували разом, діти любили батька, підтримували зв`язок, коли він був на війні.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , спілкувалась з ними, підтвердила факт проживання ОСОБА_19 та ОСОБА_22 однією сім`єю по день смерті останнього. Вказала, що ОСОБА_24 забезпечував свою сім`ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 підтвердила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_24 проживали однією сім`єю.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 в квартирі по АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_24 проживали однією сім`єю, між ними були стосунки, притаманні подружжю.

Ставити під сумнів покази цих свідків у суду відсутні підстави, оскільки вони узгоджуються з наявними в матеріалах письмовими доказами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Слід також наголосити на тому, що між заявницею та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки указане Міністерство не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Окрім заявниці та неповнолітніх дітей ОСОБА_28 й ОСОБА_29 , право на отримання вказаної грошової допомоги мають батьки загиблого ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які залучені до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення заяви, зазначивши, що її син та заявниця після розірвання шлюбу продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Також вказала, що її колишній чоловік та батько ОСОБА_22 ОСОБА_3 , з яким вона розлучилася у 1995 році, протягом 26 років не бачився із сином, не спілкувався з ним та з`явився лише на поховання ОСОБА_22 .

ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що він не знайомий із заявницею та йому невідомо про те, чи проживав ОСОБА_15 разом із заявницею.

Отже, під час розгляду справи судом першої інстанції не були встановлені обставини, які б свідчили про наявність спору про право між особами, що мають право на отримання допомоги внаслідок загибелі ОСОБА_4 .

Таким чином, рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Міністерства оборони України,- без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Малинського районного суду Житомирської області від 9 січня 2023 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 8 травня 2024 року.