Справа № 163/2564/23
Провадження № 2/163/39/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Шеремети С.А.

з участю секретаря Голядинець О.В.,

відповідача ОСОБА_1 в режимі відеоконференції,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,,

в с т а н о в и в :

Із зазначеним позовом ОСОБА_2 звернулась до суду 13 листопада 2023 року.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 21 листопада 2023 року, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання.

Відповідачу за підтвердженою в порядку ч.6 ст.187 ЦК України адресою було направлено копію ухвали суду та примірник матеріалів позову.

Із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копія ухвали суду та матеріалів позову відповідачу не вручені та повернулись до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою, у зв`язку із чим ухвалою від 07.02.2024 постановлено розгляд позову в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання.

14 березня 2024 року відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку із його перебуванням на службі у в/ч НОМЕР_1 .

До цього клопотання відповідач додав копію довідку від 05.02.2024 № 61 за підписом начальника штабу військової частини НОМЕР_1 .

На запит суду командир в/ч НОМЕР_1 надав інформацію від 26.06.2024 за вих. №649 про те, що ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судовому засіданні клопотання про зупинення провадження підтримав та просив його задовольнити.

Вирішуючи клопотання відповідача, суд встановив таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав учасників процесу, закріплених нормами Цивільного процесуального кодексу України, зокрема на безперешкодну участь сторін у судовому процесі, та з метою виконання обов`язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

Частина 4 статті 263 ЦПК України визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі №6-1957цс16 висловлено позицію про те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі.

В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі №461/5209/19 вказано, що позивач звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі №461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини від 08 серпня 2022 року №2/762 та № 2/761. Пунктом 2 частини першої ст. 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява позивача про зупинення провадження у справі № 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан.

Аналогічні правові висновки викладені й у постанові Верховного Суду від 09 листопада 2022 року в справі №753/19628/17.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі №456/2541/19.

Тому для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, в матеріалах цивільної справи мають бути докази не лише перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а й докази того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема приймають участь у виконанні бойових завдань.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан о 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває нині.

В цій справі фактично порушується питання про пошук балансу між необхідністю зупинення провадження з метою гарантування права відповідача-військовослужбовця на доступ до правосуддя та захистом інтересів його дитини шляхом розгляду справи в розумні строки.

Матеріалами цієї справи підтверджується, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , тобто не в зоні безпосередніх бойових дій.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про залучення відповідача до виконання бойових завдань.

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 може приймати участь в судовому засіданні, зокрема і в режимі відеоконференції.

Відтак, відповідач реалізовує своє процесуальне право на участь у судовому процесі, забезпечивши таким чином дотримання основоположних принципів цивільного судочинства таких як рівність учасників судового процесу, змагальність сторін та доступ до правосуддя.

Таким чином, враховуючи, що наявні у справі докази підтверджують лише сам факт проходження відповідачем військової служби, проте не містять інформації про залучення його до виконання завдань у зоні бойових дій, а також те, що відповідач ОСОБА_1 може приймати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження в справі.

Таким чином, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.259, 264, 265 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження в справі - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий: суддя С.А.Шеремета