Провадження № 22-ц/812/711/24
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 квітня 2024 року м. Миколаїв

справа № 477/646/24

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого Коломієць В.В.

суддів Локтіонової О.В., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Біляєвою В.М.,

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна, яке є спільною сумісною власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником адвокатом Біловим Ігорем Валентиновичем, на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області, постановлену 26 березня 2024 року під головуванням судді Семенової Л.М., повний текст судового рішення складений цього ж дня,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна.

Позивач зазначав, що він та ОСОБА_2 знайомі з 2010 року, а з вересня 2011 року почали проживати спільно у квартирі, яка належала ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкали до весни 2017 року. З цього часу між ними виникли взаємні права та обов`язки, спільний побут, спільний бюджет притаманний сім`ї. Весною 2017 року вони переїхали до будинку, який спільно побудували на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкали до лютого 2024 року. З лютого 2024 року припинили спільне проживання.

За час спільного проживання ними було придбано, побудовано та перебудовано (збільшено) наступне майно: земельна ділянка з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ; у 2019 році встановлені сонячні панелі у кількості 124 штуки, інверторну з інвертом та автоматикою, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ; в період з березня 2015 року до весни 2017 року побудований житловий будинок площа забудови 222,0 кв.м., житлова площа 41,7 кв.м., загальна площа 280,3 кв.м., в тому числі: нежитловий підвал площа забудови 57,3 кв.м., загальна площа 44,0 кв.м., нежитлова мансарда - площа забудови 59,9 кв.м., загальна площа 50,4 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га за адресою АДРЕСА_2 та обладнаний побутовою технікою, меблями, сантехнікою та іншими речами, газифікований, є водопостачання, каналізація; у 2013 році здійснено перепланування та поєднання квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в одну окрему ізольовану квартиру АДРЕСА_5 , в результаті чого збільшилася загальна та житлова площа квартири та відповідачка є власником частки зазначеної квартири; на підставі договору купівлі-продажу від 02 листопада 2018 року ЕХ придбаний автомобіль «NISSAN ROGUE», 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за відповідачкою.

Посилаючись на викладене позивач просив:

- встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу у період з вересня 2011 року по лютий 2024 року;

- визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 :

1) земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ;

2) сонячні панелі у кількості 124 штуки, інверторну з інвертом та автоматикою, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ;

3) земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2

4) житловий будинок площа забудови 222,0 кв.м., житлова площа 41,7 кв.м., загальна площа 280,3 кв.м., в тому числі: нежитловий підвал площа забудови 57,3 кв.м., загальна площа 44,0 кв.м., нежитлова мансарда - площа забудови 59,9 кв.м., загальна площа 50,4 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га за адресою АДРЕСА_2 ;

5) 1 /2 частку квартири АДРЕСА_4 ;

6) автомобіль «NISSAN ROGUE» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Поділити спільне сумісне майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке було придбане у період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2011 року по лютий 2024 року шляхом визначення ідеальних часток у спільному майні, залишивши майно у спільній частковій власності;

- визнати за ОСОБА_1 у порядку поділу спільного майна право власності на :

1) на 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна;

2) 1/2 частку сонячних панелів у кількості 124 штуки, інверторну з інвертом та автоматикою, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна;

3) 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна;

4) 1/2 частку житлового будинку площа забудови 222,0 кв.м., житлова площа 41,7 кв.м., загальна площа 280,3 кв.м., в тому числі: нежитловий підвал площа забудови 57,3 кв.м., загальна площа 44,0 кв.м., нежитлова мансарда - площа забудови 59,9 кв.м., загальна площа 50,4 кв.м., який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га за адресою АДРЕСА_2 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна;

5) 1/4 частку квартири АДРЕСА_4 , припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна;

6) 1/2 частку автомобіля «NISSAN ROGUE» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 припинивши право власності ОСОБА_2 на 1 /2 частку цього майна.

Одночасно з позовною заявою представник ОСОБА_1 адвокат Чуб Т.В. подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- автомобіль «NISSAN ROGUE» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ;

- сонячні панелі у кількості 124 штуки, інверторну з інвертом та автоматикою, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 ;

- житловий будинок, який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га за адресою АДРЕСА_2 ;

- 1 /2 частку квартири АДРЕСА_4 .

Також просила заборонити вчиняти будь-які нотаріальні дії стосовно рухомого та нерухомого майна, а також заборонити Регіональному центру Головного сервісного центру МВС в Миколаївській області вчиняти будь-які реєстраційні дії з транспортним засобом марки «NISSAN ROGUE» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Необхідність застосування заходів забезпечення позову представник позивача адвокат Чуб Т.В. обґрунтовувала тим, що є ризик того, що до ухвалення рішення по суті у даній справі, відповідач може відчужити спірне майно, наслідком чого буде настання потенційних труднощів у подальшому виконання судового рішення.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 березня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на 1/2 частину автомобіля «NISSAN ROGUE» 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 ; на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0071 площею 0,21 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_2 ; на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:054:0024 площею 0,2 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 , належну ОСОБА_2 ; на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 , належну ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Білов І.В. посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким відмовити в накладенні арешту на частину квартири АДРЕСА_4 , в іншій частині ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування скарги зазначає, що у позивача не має жодної підстави вимагати накладення арешту на 1/2 квартири АДРЕСА_4 , враховуючи той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 придбали в рівних долях кватиру АДРЕСА_6 ще 04 квітня 2002 року та розпорядженням Адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 26 липня 2002 року дозволено їм об`єднати вищевказані квартири в одну з присвоєнням № 15. 01 серпня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних долях придбали квартиру АДРЕСА_4 , тобто договір купівлі-продажу було укладено за три роки до того часу з якого позивач вважає, що став проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 . Станом на 21 серпня 2013 року квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 були поєднані в окрему ізольовану квартиру за рахунок перепланування, позивач ніякого відношення до придбання квартири АДРЕСА_4 , не має. Також на думку апелянта судом не враховано вимоги ст. 154 ЦПК України щодо зустрічного забезпечення, оскільки позивач не має зареєстрованого місця проживання, а згідно довідки переселенця від 21 квітня 2022 року фактичне місце проживання: АДРЕСА_7 та матеріали справи не містять відомостей стосовно наявності у нього майна або відомостей про працевлаштування.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Білов І.В. уточнив вимоги апеляційної скарги, пояснивши, що просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_4 , в іншій частині ухвалу залишити без змін.

ОСОБА_1 та його представник адвокат Чуб Т.В. в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгдяду справи належним чином повідомлені, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, також позивач вважав, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає із фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що їх незастосування призведе до ускладнення ефективного поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Також суд виходив з того, що оскільки позивач просить визнати за ним право власності на половину спірного майна та в разі задоволення позовних вимог отримає право відповідно лише на 1 /2 частку вказаного майна, то накладення арешту саме на 1/2 частину цього майна буде співмірним для забезпечення в подальшому виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно (п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК).

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого та рухомого майна яке, на переконання позивача, є спільною сумісною власністю його і відповідачки. Так, ОСОБА_1 посилається на те, що у 2013 році, під час його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, було здійснено перепланування та поєднання квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 в одну окрему ізольовану квартиру АДРЕСА_5 , в результаті чого збільшилася загальна та житлова площа квартири.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 на час вирішення спору є власником спірного майна (1/2 частини вказаної квартири), вона може відчужити його на користь третіх осіб, що унеможливить у разі задоволення позову ОСОБА_1 ефективний захист та поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.

Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими ОСОБА_1 вимогами, оскільки застосовані до майна, право власності на яке є предметом судового спору.

З огляду на викладене, постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно врахував характер правовідносин сторін, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для вжиття таких заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/4 частину квартири АДРЕСА_4 , належну ОСОБА_2 .

У даному випадку такі заходи забезпечення позову не обмежують відповідача в реалізації її права володіння нерухомим майном та не перешкоджають у вільному користуванні приміщенням, а лише запроваджують тимчасові обмеження, існування яких сприятиме поновленню прав позивача у випадку задоволення позовних вимог, і є дієвою та оптимальною процесуальною дією, яка не дозволить відповідачу на час вирішення спору розпорядитися спірним майном, а також допоможе зберегти у незмінному стані як сам об`єкт обтяження так і коло осіб, що можуть претендувати на нього у межах даного судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач ніякого відношення до придбання квартири АДРЕСА_4 , не має, оскільки це відбулось до того часу, з якого позивач стверджує, що став проживати однією сім`єю з ОСОБА_2 , колегія суддів відхиляє, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Також є безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що судом не враховано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 154 ЦПК України щодо зустрічного забезпечення.

Так ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 квітня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову та зобов`язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Жовтневого районного суду Миколаївської області грошові кошти у розмірі 200 000 грн протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення позову.

Отже судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову у обраний позивачем спосіб з додержанням норм процесуального права.

До того ж, законодавством збалансовані права як особи, яка ініціює питання про застосування заходів забезпечення позову, так і особи, щодо якої такі заходи застосовані (ст.ст. 154, 159 ЦПК України).

Таким чином, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст. 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Біловим Ігорем Валентиновичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: В.В. Коломієць

Судді: О.В. Локтіонова

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 30 квітня 2024 року