Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 686/200/24
У Х В А Л А

04.03.2024 м.Красилів

Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Вознюк Р.В.,

справа № 686/200/24,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ),

предмет позову про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення збитків,

розглянувши матеріали справи,-

в с т а н о в и в:

На виконання ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2024 року до Красилівського районного суду Хмельницької області для розгляду за підсудністю надійшла справа № 686/200/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення збитків.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За правилами цивільного процесуального законодавства України позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Подана позовна заява не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки у ній, в обґрунтуванні позовних вимог викладені суперечливі відомості щодо зазначення дат, які ще не настали: «На підставі усного договору доручення 2109.2028 року…», «… у жовтні 20218 року», та щодо суперечливі відомості щодо зазначення дати спірного договору купівлі-продажу повітряного судна 03.10.2018 року та 03.12.2018 року.

Також, у позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_3 , а саме: в обґрунтуванні позовних вимог не викладено обставин про наявність спору у позивача з відповідачем ОСОБА_3 , не зазначено відомостей про наявність обставин, які вказують на порушення прав позивача діями чи бездіяльністю відповідача ОСОБА_3 , чи відомостей, які вказують на невизнання відповідачем ОСОБА_3 прав позивача, чи відомостей, які вказують, якими діями відповідача ОСОБА_3 позивачу завдана шкода.

На порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві не викладені обставини, які вказують, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за заподіяну ними шкоду.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

На порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві не конкретизована позовна вимога «Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 300 000 000 гривень заподіяної шкоди солідарно», оскільки не зазначено - з яких конкретно відповідачів позивач просить стягнути заподіяну шкоду.

Окрім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

На порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету усіх учасників справи.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 року встановлений у розмірі 2684 гривні.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Позовна заява ОСОБА_1 надійшла до суду в електронній формі через систему «Електронний суд» 30.12.2023 року, та до неї долучено квитанцію про сплату № 9950-7311-7024-4567 від 30.12.2023 року, згідно з якою, за позовну вимогу майнового характеру про стягнення 300 000 000 грн. шкоди позивач сплатила 10736,00 грн., застосувавши коефіцієнт 0,8 для пониження розміру ставки судового збору.

Разом з тим, подана позовна заява, окрім майнової вимоги про стягнення 300 000 000 грн. заподіяної шкоди, також містить дві позовні вимоги немайнового характеру про тлумачення змісту правочину та визнання недійсним правочину, за які позивачем судовий збір не сплачений, або ж до позовної заяви не додано документи, що підтверджують таку сплату.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не долучено документ, який підтверджує сплату судового збору за дві позовних вимоги немайнового характеру у розмірі 2147 грн. 20 коп. (1073 грн. 60 коп. х 2).

Окрім того, до позовної заяви позивачем додано документи. В той же час законодавством України встановлено певні вимоги до документів, як письмових доказів.

Так, статтею 9 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова, яка згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» є єдиною державною (офіційною) мовою в Україні.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Частиною 3 статті 14 даного закону передбачено, що сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини третьої статті 8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, у разі необхідності, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу.

Частина 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», передбачає, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Згідно з ст.12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на підтвердження позовних вимог долучила до позовної заяви копії документів, викладені іноземними мовами, не надавши, при цьому, їхній переклад державною мовою.

З огляду на наведене, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, до позовної заяви необхідно долучити переклад усіх долучених документів, які викладені іноземними мовами, на державну мову України.

Окрім того, п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

На порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України:

- позовна заява не містить переліку документів, що додані до позовної заяви;

- зазначивши, у позовній заяві, що «В зв`язку із великим обсягом доказів, які обґрунтовують позовні вимоги та суму заподіяної шкоди, останні будуть подані суду та сторонам у ході підготовчого засіданні», позивач не зазначила доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою, та будуть подані у ході підготовчого засіданні;

- у позовній заяві не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

За вищевказаних обставин подальший рух позовної заяви неможливий.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких підстав, суддя доходить висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, терміном 10 днів з дня вручення ухвали.

Позивачу слід надати до суду:

1) позовну заяву у новій редакції (виконавши, при цьому, вимоги ч. 1 ст. 177 ЦПК України щодо додання до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів, або щодо додання до позовної заяви доказу надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу), у якій усунути недоліки, з врахуванням даної ухвали;

2) платіжний документ, який підтверджує сплату судового збору за дві позовних вимоги немайнового характеру у розмірі 2147 грн. 20 коп. за реквізитами: отримувач: ГУК у Хмел.обл/Красилiв. мтг/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку UA0022717, код класифікації доходів бюджету: 22030101;

3) долучити до позовної заяви переклад на державну мову України усіх долучених документів, які викладені іноземними мовами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175 -177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , EVOR Consulting OU (Евор Консалтинг ОУ), про тлумачення змісту правочину, визнання недійсним правочину, стягнення збитків - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та буде їй повернена.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу, в частині визначення розміру судового збору може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Р. В. Вознюк