Справа № 203/4556/24
Провадження № 2/0203/1751/2024
УХВАЛА

12 вересня 2024 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Іваницька І.В.,

вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2024 року, цивільну справу №203/4556/24, провадження №2/0203/1751/2024, було розподілено головуючому судді Іваницькій І.В., яка передана канцелярією суду 10.09.2024 року.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність передачі її за підсудністю до іншого суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з умов реалізації права особи на звернення до суду із заявою є дотриманням вимог підсудності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, ч. 1 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає альтернативну підсудність, містить вичерпний перелік позовних вимог, за яким позивач має право звертатись до суду за місцем свого проживання, але позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих аліментів не віднесені до вказаного переліку.

Відповідно до частини 6 статті 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Як слідує з отриманої судом інформації, а саме відповіді №782740 від 12.09.2024 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, актуальний стан на фактичну дату та час оформлення запиту місцезнаходження відповідача значиться адреса: АДРЕСА_1 , що відповідно до адміністративно-територіального поділу міста відноситься до Чечелівського району, а отже й до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, як суду за місцем знаходження відповідача.

Положеннями ч. ч. 8, 9 ст. 187 ЦПК України визначено, що за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закон України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет та характер спірних правовідносин, а також суб`єктний склад сторін відсутні підстави для застосування положень ст. ст. 28-30 ЦПК України при визначенні підсудності такого позову, а за загальними правилами підсудності (за місцем проживання або місцезнаходженням відповідача), передбаченими ст. 27 ЦПК України, позов не підсудний Кіровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача знаходиться в Чечелівському районі м.Дніпра, що відноситься до територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, суд приходить до висновку про необхідність направлення матеріалів даної позовної заяви до зазначеного суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 26-32, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих аліментів передати на розгляд за підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України, та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя І.В. Іваницька