Єдиний унікальний номер 341/465/24
Номер провадження 2/341/265/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Васильцової Г.А.

секретарі Габлей А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Галич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2024 року до Галицького районного суду Івано-Франківської області надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

26 червня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Недоходюк І.В. про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншій справі.

26 червня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника третьої особи Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якій повідомляють, що графік засідань з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради відбудеться в останніх числах липня, у зв`язку із чим надходження письмово оформленого рішення про затвердження відповідного висновку до служби у справах дітей зобов`язуються надати суду.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2024 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 липня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника третьої особи Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області, в якій повідомляють, що засідання комісії перенесено, у зв`язку надходженням заяви ОСОБА_2 про заперечення щодо позбавлення його батьківських прав. Додатково повідомляють, що графік засідань з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради відбудеться в останніх числах серпня, у зв`язку із чим надходження письмово оформленого рішення про затвердження відповідного висновку до служби у справах дітей зобов`язуються надати суду.

17 липня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Недоходюк І.В. про відкладення судового засідання у зв`язку із його перебуванням на лікарняному, а також його довірителя, ОСОБА_1

17 липня 2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача адвоката Малик О.А.

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 липня 2024 року відкладено розгляд справи, наступне судове засідання призначено на 17 вересня 2024 року на 11-00 годину.

17 вересня 2024 року на електронну адресу суду надійшов висновок від Служби у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області.

В судове засідання призначене на 17 вересня 2024 року на 11 -00 годину позивачка та її представник не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 «особисто 13.08.2024 року» отримала судову повістку про виклик до суду, а також її представник, адвокат Недоходюк І.В. отримав судову повістку про виклик до суду «особисто 13.08.2024 року».

Інших заяв, клопотань суду не надано.

Таким чином в судові засідання, призначені на 18 липня 2024 року та 17 вересня 2024 року позивачка та її представник, які належним чином були повідомлені про час та дату його проведення, в судові засідання не з`явились.

В судове засідання призначене на 18 липня 2024 року на 11-00 годину позивачка та її представник не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного листа через систему «Електронний суд», а саме судової повістки, яку прийняла позивачка 28 червня 2024 року /а.с.41/, а також рекомендоване поштове повідомлення, яке направлялося за адресою місця реєстрації позивачки ОСОБА_1 та повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.45/.

У призначене судове засідання на 17 вересня 2024 року позивачка та її представник повторно не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується підписом у поштовому відправленні позивачки ОСОБА_1 , яка отримала судову повістку «особисто 13.08.2024 року», а також підписом у поштовому відправленні представника позивачки, адвоката Недоходюк І.В. «особисто отримав 13.08.2024 року.

Заяв про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника суду не надано.

Тобто, на «17» вересня 2024 року ні позивачка ні її представник у судове засідання повторно не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх відсутністю суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

За змістом вимог частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту третього частини першої статті 257 ЦПК України, законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з`явився в судове засідання; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, є підстави вважати, що позивачка та її представник не добросовісно користувалися у даній справі наданими їм процесуальними правами та не сприяли скороченню періоду судового провадження та взагалі розгляду справи по суті.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», № 11681/85).

Факт обізнаності позивачки та її представника про дати розгляду справи, підтверджуються рекомендованим поштовим повідомленням та довідкою про доставку судової повістки через систему «Електронний суд».

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У випадку повторної неявки позивача, навіть маючи докази поважності причин неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 759/6512/17, провадження № 61-4437св20, від 07 грудня 2020 року у справі № 686/31597/19, провадження № 61-15254св20, від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, провадження № 61-2329св20.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Таким чином, позивака та її представник двічі поспіль не з`явилися у судові засідання, та заяву про розгляд справи за їх відсутності також не подали, що позбавляє суд можливості вирішити справу по суті.

При цьому, суд звертає увагу, що саме позивач має бути зацікавленим у розгляді справи, як особа, яка ініціювала судову процедуру.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду.

Керуючись ч. 2 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради Івано-Франківської області про позбавлення батьківських прав - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду складена 17 вересня 2024 року

Суддя: Ганна ВАСИЛЬЦОВА