Справа № 461/5694/21 Головуючий у 1 інстанції: Баєва О.І.
Провадження № 22-ц/811/901/23 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Марко О.Р.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2 , представника відповідача Львівської

міської ради Гордєєвої О.В., представника відповідача

ОСОБА_3 ОСОБА_4 , представника апелянта

ОСББ «Інструментальне-10» Нечаєвої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Інструментальне-10» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , відділ №1 Управління надання адміністративних послуг у Львівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.193-194 т.1), просив:

-визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради №673 від 22.04.2021 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 »;

-внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, індексний номер: 59574560, номер запису про інше речове право: 43250655;

-визнати протиправним і недійсним та скасувати договір оренди землі, серія та номер: Ш-4346, виданий 20.07.2021 року щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125;

-витребувати із користування ОСОБА_3 та повернути у користування територіальної громади Львівської міської ради земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125;

-визнати незаконним та скасувати проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 17.05.2017 року на земельну ділянку, площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є учасником бойових дій, 28.08.2015 року звернувся до Львівської міської ради з клопотанням щодо безоплатної передачі в першочерговому порядку земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Львівською міською радою його клопотання розглянуто не було, натомість, ухвалою №5248 від 01.10.2015 року надано дозвіл ОСББ «Інструментальне-10» на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1626 га, по АДРЕСА_1 .

За його позовом, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2017 року у справі №461/2723/17 визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року про надання ОСББ «Інструментальне-10» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; зобов`язано Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку.

Ухвалою Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року розглянуто його клопотання та відмовлено йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, натомість, ухвалою Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року надано дозвіл ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 .

За його позовом, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року в справі №380/1963/20 визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 »; визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »; зобов`язано Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі йому земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови), відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку; зобов`язано Львівську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови), відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку.

Однак, всупереч вказаному рішенню суду, 22.04.2021 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №673 від 22.04.2021 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 », якою вирішено затвердити ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надати земельну ділянку площею 0,0225 га (кадастровий номер: :05:001:0125) на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку.

На підставі цієї ухвали було укладено договір оренди землі від 20.07.2021 року щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, який позивач просить визнати недійсним.

Зазначає, що Львівською міською радою порушено його право на першочергове отримання земельної ділянки згідно із законом, позаяк, ОСОБА_3 пізніше, ніж він, звернувся до Львівської міської ради із заявою про надання земельної ділянки.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №673 від 22.04.2021 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

Внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування запису про право оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, індексний номер: 59574560, номер запису про інше речове право: 43250655.

Визнано протиправним і недійсним та скасовано договір оренди землі серія та номер: Ш-4346, виданий 20.07.2021 року щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125.

Витребувано із користування ОСОБА_3 та повернуто у користування територіальної громади Львівської міської ради земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125.

Визнано незаконним та скасовано проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3 , просив його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликався на те, що станом на 22.04.2020 року не існувало жодного акту, який би забороняв, зупиняв чи в інший спосіб обмежував повноваження Львівської міської ради щодо розгляду питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_3 .

Аналогічно, й щодо вимоги по скасуванню договору оренди землі, вважає, що позивачем не наведено та не доведено, а оскаржуваним рішенням не з`ясовано наявні чи відсутні підстави недійсності правочину, які передбачені статтями 203 та 215 ЦК України.

Вважає, що судом не досліджено, чи насправді позивач ОСОБА_1 претендував на ту ж земельну ділянку, яка передана у користування ОСОБА_3 , чи була дана земельна ділянка вільною та чи могла за будь яких інших умов бути наданою комусь іншому, ніж ОСОБА_3 .

На переконання апелянта, жодна із заявлених вимог ані щодо скасування ухвали про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_3 , ані визнання недійсним договору оренди, ані скасування запису в реєстрі, ані скасування проекту землеустрою не матимуть наслідком надання земельної ділянки позивачу, оскільки не усувають тих зауважень, у зв`язку з якими Львівська міська рада відмовила ОСОБА_1 у розроблені проекту землеустрою, а тому не відновлюють порушених прав позивача.

Звертає увагу, що представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог, якими, насправді, змінено предмет позову, шляхом доповнення раніше заявлених вимог додатковою вимогою про визнання незаконним та скасування проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03 Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Зауважує, що процесуального рішення з цього приводу судом першої інстанції не приймалось, ухвала про задоволення такої заяви відсутня, однак, рішення по суті задоволення позовних вимог здійснено з урахуванням цих уточнень.

Наголошує, що даний проект землеустрою розроблений щодо іншої земельної ділянки за заявою ОСББ «Інструментальне-10», аніж та, стосовно якої приймалася оспорювана ухвала та укладено договір оренди землі.

Окрім того, ОСББ «Інструментальне-10» не було залучене до участі в даній справі.

Також звертає увагу на те, що заявлена вимога не пов`язана з іншими вимогами даного процесу ані підставою виникнення, ані поданими доказами, і не є похідною вимогою, а отже, є такою, що задоволена судом при винесенні рішення всупереч ч.1 ст.188 та ч.2 ст.263 ЦПК України.

Рішення суду оскаржило об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) «Інструментальне-10», особа, яка не брала участі у справі, однак, вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про його права та законні інтереси.

Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване.

Звертає увагу, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , є результатом договірних відносин ОСББ «Інструментальне-10» та ТзОВ «Гід-Проектбуд».

Наголошує, що судом першої інстанції скасовано цей проект землеустрою без залучення сторін договору, на виконання якого його було розроблено.

07.11.2023 року від Львівської міської ради надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому вона підтримала доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСББ «Інструментальне-10», зазначивши, що на момент затвердження проекту була чинною ухвала Львівської міської ради «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 », яка є чинною і на сьогодні, враховуючи зміст постанови Верховного Суду від 15.09.2023 року у справі №380/1963/20, якою (п.35) відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною (нечинною) та скасування ухвали Львівської міської ради від 21.11.2019 року №5966 «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ».

В судове засідання апеляційного суду треті особи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідачів в підтримання апеляційних скарг, заперечення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 22.07.2015 року ГУ МВС України у Львівській області.

Пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняних до них, визначено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зокрема, відповідно до абзацу 1 пункту 14 частини першої цієї статті, першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва гарантується учасникам бойових дій.

28.08.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Львівської міської ради з клопотанням про виділення земельної ділянки. В даному клопотанні просив розглянути на сесії Львівської міської ради питання щодо безоплатної передачі в першочерговому порядку земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду клопотання, ОСОБА_1 отримав відповідь-відмову, з якої вбачається, що на сесії Львівської міської ради клопотання розглянуто не було з тих підстав, що не дотримано порядок звернення, а тому таке повертається.

Зокрема, у відповіді від 29.09.2015 року зазначалося, що позивачу повертаються клопотання разом із додатками і що останній має право звернутися з новим клопотанням про виділення земельної ділянки, але в іншому місці. Також у відповіді позивача було повідомлено про те, що він не виконав вимоги, зазначені в рішенні №605 від 08.08.2015 року «Про затвердження технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада».

Водночас, ухвалою 22-ї сесії 6-го скликання Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року за результатами розгляду звернення ОСББ «Інструментальне-10» (в особі директора Туцької Н.В.) від 22.10.2014 року надано ОСББ «Інструментальне-10» дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1626 га, на АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та інше.

Вказані вище обставини встановлені рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2017 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.04.2018 року, у справі №461/2723/17, яким визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року про надання ОСББ «Інструментальне-10» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ; зобов`язано Львівську міську раду винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку.

Ухвалою 21-ї сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року розглянуто клопотання ОСОБА_1 та відмовлено йому у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Водночас, ухвалою 22-ї сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року, розглянувши звернення гр. ОСОБА_3 від 20.02.2018 року, надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0225 га, на АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за рахунок земель, що не надані у власність або користування, з подальшим їх переведенням до земель житлової та громадської забудови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року у справі №380/1963/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано ухвалу 21 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 »; визнано протиправною та скасовано ухвалу 22 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »; зобов`язано Львівську міську раду повторно винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою визнано протиправною та скасовано ухвалу 21 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року «Про відмову гр. гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 »; визнано протиправною та скасовано ухвалу 22 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 »; зобов`язано Львівську міську раду повторно винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_1 земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови), відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання в першочерговому порядку; зобов`язано Львівську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , що не надані у власність або користування (з можливістю подальшого їх переведення до земель житлової та громадської забудови), відповідно до картографічних даних, які були додані до клопотання, в першочерговому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, апеляційний адміністративний суд виходив, зокрема, із того, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним й таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, вважаючи, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно внести на розгляд сесії та розглянути клопотання, а також надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За наслідками розгляду касаційної скарги Львівської міської ради на вказані вище судові рішення, постановою Верховного Суду від 15.09.2023 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року скасовано в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправною (нечинною) та скасування ухвали Львівської міської ради від 21.11.2019 року №5966 «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 ». У задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 року залишено без змін.

Скасовуючи названі вище судові рішення у вказаній частині, Верховний Суд виходив із того, що: «передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до ст.118 ЗК України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок, а надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття в подальшому суб`єктом владних повноважень позитивного рішення щодо відведення земельної ділянки».

Разом з тим, в іншій частині, залишаючи без змін вказані судові рішення, Верховний Суд «погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо протиправності відмови у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою на підставі його клопотання».

Натомість, як правильно вказав суд першої інстанції, незважаючи на оскарження ухвали Львівської міської ради №5966 від 21.11.2019 року «Про надання гр. ОСОБА_3 дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 » у судовому порядку, Львівська міська рада 4-ою сесією 8-го скликання приймає ухвалу №673 від 22.04.2021 року «Про затвердження гр. ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 », якою затверджено ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,0225 га (кадастровий номер :05:001:0125) на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 10 років для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель, що не надані у власність або користування.

На підставі пункту 2.1 вказаної вище ухвали, 20.07.2021 року між Львівською міською радою (орендодавцем) та ОСОБА_3 (орендарем) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Львівській міській раді 20.07.2021 року за №Ш-4346. Предметом вказаного договору є земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, кадастровий номер: :05:001:0125, яка розташована у АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0225 га. Строк дії договору становить 10 років.

На підставі договору оренди землі №Ш-4346 від 20.07.2021 року внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №294012893, сформованого 10.01.2022 року.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-021 від 26.10.2021 року, державна реєстрація земельної ділянки, площею 0,1626 га, з кадастровим номером: :05:001:0110, за адресою: АДРЕСА_1 , здійснена на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.05.2017 року, виготовленого ТзОВ «Гід-Проектбуд».

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, ураховуючи наведену вище норму процесуального закону й зазначені судові рішення, що набрали законної сили, якими за позовами ОСОБА_1 визнано незаконними та скасовано: ухвалу Львівської міської ради №5248 від 01.10.2015 року про надання ОСББ «Інструментальне-10» дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , ухвалу 21 сесії 7-го скликання Львівської міської ради №5680 від 10.10.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_1 , зобов`язано Львівську міську раду повторно винести на розгляд сесії та розглянути клопотання ОСОБА_1 від 28.08.2015 року щодо безоплатної передачі йому земельної ділянки та зобов`язано Львівську міську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовним розміром до 0,10 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться поміж будинком за адресою: АДРЕСА_1 та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання незаконною та скасування ухвали Львівської міської ради №673 від 22.04.2021 року про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 в оренду, оскільки така прийнята всупереч вказаним вище судовим рішенням, які набрали законної сили й підтверджують законність вимог позивача ОСОБА_1 , а доказів на підтвердження тієї обставини, що надана відповідачу ОСОБА_3 в оренду земельна ділянка розташована в іншому місці, ніж та земельна ділянка, на яку заявляє свої права позивач, стороною відповідачів не надано.

У зв`язку із скасуванням у повному обсязі ухвали Львівської міської ради №673 від 22.04.2021 року про затвердження ОСОБА_3 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1 , на підставі та у відповідності до пункту 2 якої 20.07.2021 року було укладено між Львівською міською радою та ОСОБА_3 договір оренди землі, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання недійсним цього договору оренди із застосуванням наслідків недійсності правочину (реституції) повернення земельної ділянки територіальній громаді міста Львова, в особі Львівської міської ради, як стороні правочину (орендодавцю), що в повній мірі відповідає вимогам ч.1 ст.203, ч.ч.1, 3 ст.215, ч.ч.1, 5 ст.216 ЦК України.

При цьому, вимога позивача ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки від відповідача ОСОБА_3 , як незаконного володільця, не підлягає задоволенню, оскільки стосується віндикаційного позову і може бути пред`явлена власником майна, а не будь-якою заінтересованою особою, як це передбачено частиною п`ятою статті 216 ЦК України при застосуванні наслідків недійсності правочину (реституції).

Також колегія суддів звертає увагу, що згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03 листопада 2021 року в справі №761/16488/19 (провадження №61-4938св21), вимога позивача про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування запису про державну реєстрацію права на нерухоме майно (запису про право оренди на земельну ділянку) не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові зазначає:

«Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання цієї норми у її практичному застосуванні гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Отже, засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі №905/1926/16 та від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц.

Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібний висновок викладений у пунктах 6.6, 6.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 (далі Закон №1952) викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону №1952 (в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від частини 2 статті 26 Закону №1952 у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Таким чином, з 16 січня 2020 року, законодавець вже виключив такий спосіб захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права».

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в означеній вище частині, оскільки застосування позивачем такого способу судового захисту, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачу відновлення порушеного права, а відтак, не спроможний надати особі ефективний захист її прав.

Окрім того, необхідно зазначити, що в контексті ефективного захисту порушеного права, задоволення вимоги позивача про визнання незаконним та скасування проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, виготовленого для ОСББ «Інструментальне-10» 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, не призведе до відновлення порушеного права позивача, оскільки саме по собі виготовлення такого проекту не призвело до набуття ОСББ «Інструментальне-10» прав на вказану земельну ділянку.

Така вимога позивача є необґрунтованою і не узгоджується з положеннями статтей 15, 16 ЦК України, а тому також не може бути задоволена.

Отже, з урахуванням наведених вище мотивів, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСББ «Інструментальне-10», відповідно, частковому задоволенню, лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування запису про право оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, індексний номер: 59574560, номер запису про інше речове право: 43250655, про витребування цієї земельної ділянки із користування ОСОБА_3 та визнання незаконним і скасування проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110) за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, з ухваленням апеляційним судом в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 .

В решті, визначених процесуальним законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційних скарг немає.

Немає підстав й для винесення апеляційним судом, як про це просить у своєму клопотанні адвокат Нечаєва Н.М., окремої ухвали відносно адвоката Петришина А.М., який у даній справі здійснює представництво інтересів позивача, оскільки суду не подано заяв від осіб, інтереси яких він представляє або представляв, про зловживання процесуальними правами та/або неналежного виконання ним професійних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги ОСОБА_3 та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Інструментальне-10» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 лютого 2023 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування запису про право оренди на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, індексний номер: 59574560, номер запису про інше речове право: 43250655, про витребування із користування ОСОБА_3 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0225 га, кадастровий номер: :05:001:0125, та визнання незаконним і скасування проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 17.05.2017 року на земельну ділянку площею 0,1626 га (кадастровий номер: :05:001:0110), за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення: 02.03, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 09 лютого 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич