Справа № 196/1/24
№ провадження 2-з/196/13/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в особі судді Бабічевої Л.П., розглянувши у приміщенні суду в смт.Царичанка в порядку письмового провадження заявупозивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану представником позивачки адвокатом Зайцевою Оленою Петрівною,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зайцева О.П., звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа - Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів.

30 січня 2024 року до Царичанського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зайцева О.П., про забезпечення позову, в якій позивачка просить забезпечити позов шляхом зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 68417738, відкритому 29.01.2022 р. державним виконавцем Слобожанського відділу ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі виконавчого листа №196/245/21, виданого 11.01.2022 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до повноліття дитини, до набрання законної сили судового рішення, прийнятого за результатами розгляду поданого позову.

В обґрунтування заяви зазначила, що з 01.04.2022 р. по теперішній час спільний син сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю у Чеській Республіці та повністю перебуває на її утриманні.

На підставі рішення, ухваленого 01.12.2021 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 196/245/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів у частці від доходу, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 березня 2021 року і до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа № 196/245/21, виданого 11.01.2022 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області, Слобожанським відділом державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 29.01.2022 р. відкрито виконавче провадження №68417738. Про те, що ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду стосовно стягнення аліментів з ОСОБА_1 , останній було не відомо, лише при перетині кордону з сином 01.04.2022 р., ОСОБА_1 було доведено до відома про вказане вище рішення. Тому, за вказаних обставин утворилася заборгованість по виконавчому провадженню.

Враховуючи що син почав проживати з 01.04.2022 р. з ОСОБА_1 , сторони намагалися домовитися про порядок утримання дитини, в тому числі ОСОБА_1 , намагалася через представника оскаржити вказане рішення, заборгованість у вказаному виконавчому провадженню зросла та державним виконавцем вжито ряд заходів в частині встановлення тимчасових обмежень відносно боржника та накладення арешту на кошти боржника.

Враховуючи вище викладене, з метою недопущення порушення матеріальних прав ОСОБА_1 та прав дитини на отримання платежів, недопущення повторного накладення штрафу на позивачку, є підстави для зупинення стягнення аліментів на підставі виконавчого листа № 196/245/21, виданого 11.01.2022 р. Царичанським районним судом Дніпропетровської області.

Згідно із положеннями ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п.6 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пунктах 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів.

Матеріали справи дійсно свідчать про наявність спору між сторонами, проте, позивачем не наведено, а судом не встановлено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення про задоволення позову у разі не вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, який просить застосувати позивач.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Отже, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачка, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, не навела правових підстав заявляти вимоги про забезпечення позову саме шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню на підставі виконавчого документу про стягнення аліментів.

Суд зазначає, що забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду. Обраний позивачем вид забезпечення позову протирічить змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що недопустимо забезпечувати позов в тому числі шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (постанови Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №524/7234/18, від 08.12.2021 року у справі №757/42929/20).

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується як захід забезпечення позову при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, або коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі якого виданий цей виконавчий документ.

Не наведені позивачем і доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, що без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, стягнення аліментів.

Позивачка не навела тих обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим листом по виконавчому провадженню про стягнення аліментів, які є періодичними платежами, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, утруднить або може призвести до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що у разі задоволення позову про звільнення від сплати аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах, рішення суду підлягатиме виконанню саме від дня набрання законної сили рішенням суду. Крім того, з поданих у прохальній частині позову позовних вимог вбачається, що позивачка ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати заборгованості по аліментах, які стягуються на підставі виконавчого листа, за період з березня 2021 року по дату набрання рішенням у даній справі законної сили.

Враховуючи у сукупності вищевикладене суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану представником позивачки адвокатом Зайцевою Оленою Петрівною, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.П. Бабічева