РІШЕННЯ

Іменем України

01.05.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Дзеньдзюри С.М.,

при секретарі судового засідання Балаболка.В.В,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи без самостійних вимог

на стороні позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф», ОСОБА_5 , третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивує тим, що 17 липня 2015 року у місті Львові по вул.В.Великого, 51 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Peugeot Boxer (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) та Opel Astra (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

В момент настання дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Peugeot Boxer керував ОСОБА_5 , який перебував у трудових водій відносинах із Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» правонаступником якої являється Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф». Автомобілем Opel Astra (реєстраційний номер НОМЕР_3 ), який належить йому на праві власності в момент настання дорожньо-транспортної пригоди керувала ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Opel Astra ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, автомобіль зазнав значних технічних ушкоджень. Момент настання дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано відеореєстратором, який знаходився у автомобілі, що рухався поруч в цей час. На відеозаписі із відеореєстратора чітко видно, що водій автомобіля Peugeot Boxer (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) рухався на червоне світло (заборонений сигнал світлофора) в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel Astra, яким керувала гр. ОСОБА_3 . По даному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 17.07.2015р.

В ході досудового розслідування слідчим було встановлено та відображено у відповідній постанові, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_5 автомобіля «Пежо Боксер», які суперечили чинним вимогам ПДР України, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (б, д) та 8.7.3 (г, е), які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідним чином не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці Дорожнього руху, рухався через перехрестя вул.В.Великого між будинкового проїзду (буд.№35а), на сигнал світлофора, який забороняє рух (жовтий та червоний), що і призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди та отримання тілесних ушкоджень, пасажиром автомобіля «Пежо Боксер» ОСОБА_6 та водієм автомобіля «Опель Астра» ОСОБА_3 . Цивільна відповідальність власника автомобіля Peugeot Boxer (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» згідно договору страхування (поліс) № А17959700 від 23.03.2015, страхувальник КП ЛОР Львівська станція швидкої медичної допомоги (правонаступник «Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф».). 10 вересня 2015 року до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» було подано письмове повідомлення про страховий випадок по даній події. Згідно звіту №PZU/1830/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ від 15.09.2015 зробленого в межах розгляду заяви про страховий випадок по даній події, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ автомобіля Opel Astra (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) складає 229142,11 грн. Одночасно у звіті №PZU/1830/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ від 15.09.2015 зазначено, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну (ринкову) вартість автомобіля (135488,57 грн.) відповідно проводити відновлювальні роботи автомобіля економічно недоцільно то вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових приймається рівним дійсній (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджені і становить 135488,57 грн. Згідно страхового акту № UA026/L01/01 від 28.10.2015р. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»» кваліфіковано дану подію як страховий випадок і було прийнято рішення про відшкодування збитків та проведено виплату в розмірі 19888,57 грн.

Зазначає що розмір шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки, який повинен бути відшкодований Комунальним некомерційним підприємством Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» становить 115 600 грн. 135 488,57 грн. (ринкова вартість) мінус 19 888,57 грн. (страхова виплата) = 115 600 грн.

Крім цього позивач вказує, що пошкодженням його автомобіля Opel Astra (реєстраційний номер НОМЕР_3 ) спричинено йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 50000 грн., що полягає у моральних переживаннях щодо відновлення пошкодженого автомобіля, незручностях, пов`язаних із позбавленням можливості вільно пересуватися на власному транспортному засобі, втратою часу та іншими негативними змінами, які виникли в житті, у зв`язку з

дорожньо-транспортною пригодою.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на позовну заяву у якому зазначив, що за фактом ДТП 17.07.2015 року було внесено відомості до ЄРДР за №0000496. Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській обл. Хомина В.С. від 20.08.2015 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального представником правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України. ОСОБА_7 представником ОСОБА_5 вищезгадана постанова була оскаржена.

Постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській обл. Хомина В.С. від 12.02.2016 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України. ОСОБА_7 - представником ОСОБА_5 , дана постанова була оскаржена.

Постановою слідчого СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській обл. Хомина В.С. від 25.04.2018 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України. ОСОБА_7 - представником ОСОБА_5 , дана постанова була оскаржена.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.05.2018 року задоволено скаргу представника ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та повністю скасовано постанову слідчого СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській обл. Хомина В.С. від 25.04.2018 року про закриття кримінального провадження за ознаками ч.1 ст. 286 КК України мотивуючи тим, що слідчий не надав оцінку законності дій ОСОБА_3 , оскільки та порушила ПДР не надавши дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_5 , тим самим порушила знак 2.1. «Дати дорогу» ПДР України. Таким чином не було встановлено наявності чи відсутності вини обох учасників ДТП, що є суттєвою обставиною, оскільки така постанова є преюдиціальною при вирішенні питань притягнення осіб до адміністративної та цивільної відповідальності, а тому суд визначив оскаржувану постанову неповною, незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано у ПрАТ «СК ПЗУ Україна» на підставі полісу А1 7959700. Страхова компанія на підставі письмового повідомлення позивача (як зазначено у Позовній заяві від 10.09.2015 року) та замовленого звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ №PZU/1830/15 від 15.09.2015 року розрахувала вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу замінних деталей, оцінивши його у 229 308,20 грн та безпідставно, за відсутності Постанови про визнання вини та притягнення до відповідальності водія застрахованого транспортного засобу виплатила Позивачу 19 888,57 грн. Просить у позові відмовити.

Представником позивача подано до суду відповідь на відзив у якій він повідомив, що вмомент дорожньо-транспортної пригоди автомобілем Peugeot Boxer керував водій - ОСОБА_5 , який перебував у трудових відносинах із Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» (правонаступником якого став Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків якого в свою чергу стало Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»). В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 (третя особа) отримала тілесні ушкодження, зокрема, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, синці, тощо. Також в результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень зазнав пасажир автомобіля Peugeot Boxer - ОСОБА_6 . Автомобіль (Opel Astra), яким керувала ОСОБА_3 зазнав значних технічних ушкоджень. По даному факту було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 17.07.2015р. Момент настання дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано відеореєстратором, який знаходився у автомобілі, що рухався поруч в цей час, і запис цього відео було долучено до матеріалів досудового розслідування та до матеріалів цієї судової справи. На відеозаписі із відеореєстратора чітко видно, що водій автомобіля Peugeot Boxer ОСОБА_5 рухався на червоне світло (заборонений сигнал світлофора) в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Opel Astra, яким керувала ОСОБА_3 . В ході досудового розслідування за №0000496 від 17.07.2015р. слідчим СВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області капітаном міліції ОСОБА_8 було встановлено та відображено у відповідній Постанові від 20.08.2015, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стали дії водія ОСОБА_5 автомобіля «Пежо Боксер», які суперечили чинним вимогам ПДР України, а саме: п.п. 1.5; 2.3 (б, д) та 8.7.3 (г, е), які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідним чином не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, рухався через перехрестя вул. В. Великого між будинкового проїзду (буд. №35а), на сигнал світлофора, який забороняє рух транспортним засобам (жовтий та червоний), що і призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди та отримання тілесних ушкоджень, пасажиром автомобіля «Пежо Боксер» ОСОБА_6 та водієм автомобіля «Опель Астра» ОСОБА_3 12 лютого 2016 року слідчим СУ ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Хомин В.С. було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000496 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Одночасно, слідчий ОСОБА_8 постановив копію даної постанови та копії матеріалів вказаного кримінального провадження №0000496 направити начальникові УПС у м.Львові для визначення наявності в діях учасників ДТП складу адміністративного правопорушення та при наявності такого вирішити питання про притягнення таких до адміністративної відповідальності.

Не зважаючи на те, що дорожньо-транспортна пригода відбулась ще 17 липня 2015 року, матеріалами досудового розслідування за №0000496, станом на сьогодні (а це вже пройшло більше восьми років) водія автомобіля Peugeot Boxer ОСОБА_5 так і не притягнуто до жодної відповідальності. У відповіді слідчого управління ГУ НПУ у Львівській області від 02.08.20217 повідомлено про скерування матеріалів до Управління патрульної поліції м. Львова. На неодноразові звернення йому не вдалося отримати для ознайомлення матеріали досудового розслідування за №0000496 від 17.07.2015р., які взагалі дивним чином зникли. Не зважаючи на те, що водія автомобіля Peugeot Boxer ОСОБА_5 станом на сьогодні так і не притягнуто до жодної відповідальності, це не означає відсутність підстав для відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. У відносинах між володільцем джерела підвищеної небезпеки шкоди, та третіми особами, яким володілець джерела підвищеної небезпеки завдав шкоди, діє принцип відповідальності володільця цього джерела незалежно від його вини.

Також представниками відповідача Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до суду 15 квітня 2024 року подано заперечення на відповідь на відзив, а 23 та 30 квітня 2024 року були надіслані додаткові письмові пояснення в яких представники зазначили, що проаналізувавши відео моменту ДТП 17.07.2015 року у м. Львові за участь автомобілів Peugeot Bower (д.н.з. НОМЕР_1 ) та Opel Astra (д.н.з. НОМЕР_3 ), що наявне матеріалах кримінальної справи №0000496 та є у відкритому доступі, можна зробити наступний висновок. У термінології Закону України «Про правила дорожнього руху» зазначено, що визначення «дати дорогу» це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати абе не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнить займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, як мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість; відповідно до п. 16.11. Закону України «Про правила дорожнього руху» на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху. Відповідно до п. 2.1 «Дати дорогу» Закону України «Про правила дорожнього руху», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Зважаючи на те, що у водія транспортного засобу Opel Astra перед виїздом на головну дорогу був присутній знак «Дати дорогу», вважають, що водій Opel Astra не врахувала дорожню обстановку, що склалася на момент здійснення маневру. Її дії були протиправними, оскільки вона, перед виїздом з другорядної дороги на головну, не дотрималася дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не зупинилася перед виїздом на головну дорогу і не переконалася у відсутності небезпеки для руху та не надала дороги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_5 , який не зобов`язаний був враховувати можливість грубого порушення ПДР іншим водієм, він не передбачав і не зобов`язаний був та не мав можливості передбачити, що автомобіль, яким керувала третя особа не дасть дорогу, не зупиниться перед виїздом на головну дорогу на вимогу знаку і не пропустить його автомобіль (узгоджується з п. 16.11. Закону України «Про правила дорожнього руху»). Тому не виконавши вимог Правил дорожнього руху, а саме п. 16.11 та 2.1, тим самим водій Opel Astra підпадає під відповідальність передбачену ст. 124 КУпАП «Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Просив позов задоволити.

Представниця відповідача Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», надала пояснення аналогічні викладених у відзиві, запереченні, та додаткових письмових поясненнях. Крім цього не підтримала клопотання, яке було подане Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги», правонаступником якого є Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф», про проведення автотехнічної експертизи.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача просила позов задоволити.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 17.07.2015 року у м.Львові біля будинку по вул.Володимира Великого, 51 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot Boxer реєстраційний номер НОМЕР_1 (швидка допомога) під керуванням відповідача ОСОБА_5 та автомобіля Opel Astra реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 . На момент ДТП водій автомобіля Peugeot Boxer реєстраційний номер НОМЕР_1 перебував у трудових відносинах з Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Львівська станція швидкої медичної допомоги» правонаступником якої являється Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля Peugeot Boxer р.н. НОМЕР_1 та водій автомобіля Opel Astra р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження.

По факту даного ДТП було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000496 від 17.07.2015р. та розпочато досудове розслідування.

За результатами досудового розслідування постановою слідчого СВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області Хомина В.С. від 20.08.2015 року закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального представником правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 286 КК України. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.09.2015 року дана постанова слідчого була скасована. В подальшому кримінальне провадження №0000496 від 17.07.2015р. неодноразово слідчим закривалось, а рішенням суду постанови про закриття скасовувались. Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.05.2018 року скасовано чергову постанову слідчого від 25.04.2018 року про закриття кримінального провадження №0000496 від 17.07.2015р. В своїй ухвалі слідчий суддя зазначає, що оскільки слідчий не надав суду матеріали кримінального провадження, суд приймає рішення на підставі доводів заявника та наданих ним матеріалів. В оскаржуваній постанові про закриття зазначено, що 17.07.2015 р. близько 16.10 на вул. В. Великого, 35 а в м. Львові відбулося ДТП, за участю автомобілів Peugeot Boxer д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіляOpel Astra д.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_3 . Причиною ДТП в постанові зазначено порушення ОСОБА_5 правил дорожнього руху України, тому що він їхав через перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Кримінальне провадження закрите з тих підстав, що винним у ДТП є водій ОСОБА_5 , що призвело до настання ДТП та отримання тілесних ушкоджень пасажиром автомобіля «Пежо Боксер» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 та водієм автомобіля «Опель Астра» д.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 Адвокат Чліянц С.А. стверджував, що ОСОБА_3 порушила ПДР України, оскільки перехрестя, яке вона проїжджала на авто під її керуванням не є регульованим. Вона повинна була дати дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_5 на підставі знаку 2.1. «Дати дорогу» ПДР України. Слідчий цих доводів не спростував, в постанові про закриття кримінального провадження не надав оцінку законності дій ОСОБА_3 . Таким чином, наявність чи відсутність вини в обох учасників ДТП є суттєвою обставин яку необхідно встановити при закритті кримінального провадження, оскільки така постанова є преюдиціальною при вирішенні питань притягнення осіб до адміністративної та цивільної відповідальності, страхових виплат, тощо.

Нормами ст.ст.1187, 1188 ЦК України врегульовано підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел.

Зі змісту ч.ч.2,5 ст.187 ЦК України вбачається, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином не заслуговує на увагу твердження представника позивача про те, що на відповідача діє принцип відповідальності володільця джерела підвищеної небезпеки незалежно від його вини, оскільки норма ч.1 ст.1188 ЦК України є спеціальна та регулює порядок завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки.

З огляду на це, суд приходить до висновку що відшкодування шкоди позивачу можливе лише у разі наявності вини відповідача ОСОБА_5 у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на підтвердження своїх вимог, позивачем долучено до матеріалів справи відеозапис з відеореєстратора стороннього автомобіля з якого, на думку позивача та його представника, безальтернативно вбачається порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Пежо Боксер» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , оскільки такий рухався на червоне світло (заборонений сигнал світлофора). Разом з тим, при вивченні даного відео та огляду картографічного веб сервісу Google карт, судом встановлено, що виїзд з прилеглої території з якої і здійснювала виїзд водійка автомобіля Opel Astra р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 (між будинками АДРЕСА_1 ), не обладнаний світлофором, натомість там встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».

Зважаючи на викладене, а також те що сторони не клопотали перед судом про проведення експертизи з метою встановити винну в ДТП особу, суд не може прийти до висновку що в даному ДТП наявна вина відповідача ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи, що вина відповідача ОСОБА_5 у скоєнні ДТП, в результаті якого було пошкоджено належний позивачу автомобіль не встановлена та не доведена позивачем, а тому відсутні правові підстави для покладення на відповідачів відповідальності по відшкодуванню матеріальної та моральної шкоди.

Враховуючи наведене та на підставі ст.ст. 12, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_2 .

Відповідач1: Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф, , адреса: 79059, м.Львів, вул. Миколайчука, буд.9.

Відповідач:2: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4

Суддя Дзеньдзюра С.М.