Житомирський апеляційний суд
Справа №293/2681/20 Головуючий у 1-й інст. Проценко Л.Й.
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Микитюк О.Ю.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №293/2681/20 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична-особа підприємець ОСОБА_2 , акціонерне товариство «Страхова Компанія «ІНГО» про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо - транспортної пригоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Проценко Л.Й. в смт. Черняхів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року ПАТ «СК «ВУСО» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 63 022,64 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що між ПАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №8-01 від 28.08.2019, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язанні з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 . Вказує, що 05.02.2020 в м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 та автомобіля DAF, д.р.н. НОМЕР_2 з напівпричіпом TRAILOR, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Зазначає, що в результаті ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Вказує, що постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.03.2020 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП передбаченого ст. 124 КУпАП.

Стверджує, що відповідно до рахунку СТО вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 , складає 127 888,77 грн. Зазначає, що згідно із ст. 25 Закону України «Про страхування», умов договору, на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування ПАТ «СК «ВУСО» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 127 888,77 грн. Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2010031-1 від 28.02.2020, страховим актом №2010031-2 від 17.07.2020 та платіжними дорученнями №6008 від 28.02.2020, №5989 від 28.02.2020 та №19393 від 17.07.2020. Отже, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 127 888,77 гривень. Зазначає, що відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована AT «СК «ІНГО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1518456, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн, франшиза - 700,00 грн. Вказує, що ПАТ «СК «ВУСО» звернулося до AT «СК «ІНГО» із заявою на виплату страхового відшкодування. Зазначає, що АТ «СК «ІНГО» врахувавши знос транспортного засобу згідно із вимогами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів здійснило страхове відшкодування за полісом AO/1518456 AT «СК «ІНГО» у сумі 64 866,13 грн двома платежами: 23.06.2020 здійснило виплату на користь ПАТ «СК «ВУСО» у розмірі 53 587,56 грн та 03.09.2020 здійснило виплату на користь ПАТ «СК «ВУСО» у розмірі 11 278,57 грн. Такий розрахунок позивач вважає цілком правомірним. Тому, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням особливостей здійснення страхового відшкодування за полісом, визначених ст. 29 Закону) в повному обсязі не була сплачена AT «СК «ІНГО», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданих збитків, а саме 63 022,64 грн (127888,77 грн (фактичний розмір шкоди) 64866,13 (виплата від АТ «СК «Інго») = 63 02264) підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене просило задовольнити позов в повному обсязі.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» відшкодування в розмірі 63 022,64 грн та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що оскільки збитки завдані позивачу в межах страхового ліміту, а страховик виплатив збитки не в повному обсязі, то належним відповідачем у справі повинен бути страховик, а не застрахована особа. Зазначає, що об`єктивний розмір збитку не було проведено. Вважає, що розмір збитків є завищеним та необґрунтованим, оскільки оцінюючи збитки на СТО, відповідача ніхто не запрошував, незалежну експертизу також не замовляли, в справі брали участь дві страхові компанії, скористались можливістю прямого врегулювання спору, проте одна врахувала відсоток зносу, а інша даний факт не врахувала. Вказує, що судом першої інстанції не було досліджено та не взято до уваги яким чином було встановлено ступінь пошкоджень транспортних засобів та складено відповідний кошторис.

02 січня 2024 року на адресу суду від ПАТ «СК «ВУСО» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року залишити без змін. Зазначає, що відповідач безпідставно намагається ухилитися від відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП. Вказує, що відповідач не вірно посилається на висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15. Зазначає, що оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена АТ «СК «ІНГО», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданих збитків, а саме 63 022,64 грн підлягає стягненню з відповідача. Вказує, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Стверджує, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Вказує, що при розрахунку позовної суми, яка підлягає стягненню з відповідача, позивач дотримався всіх приписів законодавства України і належним чином довів розмір фактичної шкоди заподіяної автомобілю Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 . Зазначає, що належних доказів щодо іншого розміру збитків відповідачем не надано. Вказує, що виклик відповідача під час проведення огляду КТЗ може здійснюватися у разі потреби, обов`язковість такого виклику не передбачена, а відтак твердження відповідача, що його не повідомили про огляд пошкодженого транспортного засобу не можуть бути підставою для відмови у позові.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №8-01 від 28.08.2019, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 . Строк дії договору до 29.08.2020 (включно).

Згідно з постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.03.2020 у справі №293/360/20 встановлено, що ОСОБА_1 05.02.2020 о 20:50 год., в м. Львів на перехресті вулиць Тракт Глинянський-Личаківська, керуючи автомобілем DAF д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричіпом НОМЕР_3 , перед початком руху та зміною напрямку руху, не переконався в безпеці маневру, не дотримався безпечного правового бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем JEEP CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 16.03.2020, яка набрала законної сили 27.03.2020, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП.

07.02.2020 за заявою на виплату, оцінювачем (спеціалістом ПАТ «СК ВУСО») складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 із зазначенням виявлених пошкоджень.

30.06.2020 оцінювачем (спеціалістом ПАТ «СК ВУСО») складено додатковий протокол огляду пошкодженого транспортного засобу.

Згідно із умовами договору страхування кошторис збитків складено на момент настання страхового випадку на підставі рахунку СТО (п.16.3.1 договору страхування).

У зв`язку з настанням страхового випадку складено страхові акти за №2010031-1 від 28.02.2020 та за №2010031-2 від 17.07.2020, в якому зазначені підстави для проведення страхової виплати, інформацію про страховий випадок та розмір страхового відшкодування у сумі 127 888,77 грн.

ПАТ «СК «ВУСО» здійснив виплату страхового відшкодування шляхом перерахування грошових коштів на рахунок СТО у розмірі 127 888,77 грн.

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2010031-1 від 28.02.2020, страховим актом №2010031-2 від 17.07.2020 та платіжними дорученнями №6008 від 28.02.2020, №5989 від 28.02.2020 та №19393 від 17.07.2020.

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ, цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована в AT «СК «ІНГО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/1518456, за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000,00 грн, франшиза - 700,00 грн.

ПАТ «СК «ВУСО» звернулося до AT «СК «ІНГО» із заявою на виплату страхового відшкодування (заява за вих. №1718/ від 03.03.2020 та заява за вих. №5309/9 від 22.07.2020).

З копії довідки - підтвердження надходження коштів за вих. №7387 від 15.10.2020 ПАТ «ВУСО» підтверджує, що 23.06.2020 на розрахунковий рахунок компанії надійшло 53 587,56 грн від АТ «СК «ІНГО» (призначення платежу: оплата страхового відшкодування а/м JEEP CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , дог.1518456 ВУСО СК ПрАТ ід.к.31650052 без ПДВ) та 03.09.2020 надійшло 11 278,57 грн (призначення платежу: оплата страхового відшкодування а/м JEEP CHEROKEE д.н.з. НОМЕР_1 , дог.1518456 ВУСО СК ПАТ ід.к.31650052 без ПДВ.

Тобто загальний розмір відшкодування АТ «СК «ІНГО» становить 64 866,13 грн.

Визначення вартості страхового відшкодування за заявою ПАТ «СК «ВУСО» у сумі 64 866,13 грн за полісом AO/1518456 здійснено AT «СК «ІНГО» з урахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу, що, як доводить позивач, відповідає вимогам ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Позивач зазначає, що оскільки сума понесених збитків (з урахуванням особливостей здійснення страхового відшкодування за полісом, визначених ст. 29 Закону) в повному обсязі не була сплачена AT «СК «ІНГО», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданих збитків, а саме 63 022,64 грн (127 888,77 грн (фактичний розмір шкоди) 64 866,13 (виплата від АТ «СК «Інго») = 63 02264) підлягає стягненню з відповідача.

Відтак, у даній справі, встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина відповідача та отримання позивачем від страховика суми страхового відшкодування у розмірі 64 866,13 грн.

Предметом спору є сума відшкодування майнової шкоди, яка не покриває витрати для відновлення пошкодженого майна.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог ПАТ «СК «ВУСО».

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У частинах першій та другій статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом положень статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Системний аналіз статей 1187, 1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність

Статтями 28, 29 Закону №1961-ІVпередбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Зазначений правовий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц та від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц.

У разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу, суд виходить з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення ТЗ, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наведене узгоджується з висновками викладеними у постанові КГС у складі Верховного Суду від 06 липня 2018 року у справі №924/675/17.

Вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Суд у таких випадках з`ясовує наявність двох обставин: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт з ремонту автомобіля платником ПДВ.

У даній справі встановлено, що позивач реально витратив на ремонт автомобіля суму в розмірі 127 888,77 грн., що підтверджується копіями актів виконаних робіт.

Відтак, позивач документально підтвердив розмір і оплату проведеного ремонту автомобіля «Jeep Cherokee», д.р.н. НОМЕР_1 , вартість якого визначена виконавцем робіт (СТО) з урахуванням ПДВ.

Разом з тим, ОСОБА_1 не погоджуючись із визначеним розміром відновлювальних робіт до апеляційної скарги додав клопотання про призначення у справі автомобільно-товарознавчої експертизи, на вирішення якої просив поставити питання: яка вартість відновлювальних робіт автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 спричинених в результаті ДТП 05.02.2020 в м. Львові.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10 січня 2024 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про призначення судової автомобільно-товарознавчої експертизи. Призначено у цивільній справі №293/2681/20 судову автомобільно-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: яка вартість відновлювальних робіт автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 спричинених в результаті ДТП 05.02.2020 в м. Львові станом на день такої пригоди, яке ухвалою Житомирського апеляційного суду від 07 лютого 2024 року було викладено наступним чином: - Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля Jeep Cherokee, реєстраційний номер НОМЕР_1 на 05.02.2020?

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-24/823-АВ від 01.04.2024 вартість відновлювального ремонту автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 на 05.02.2020 складає 127 888,76 грн.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 на 05.02.2020 складає 127 888,76 грн., що не спростовано відповідачем.

Відповідно до полісу AO/1518456 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів вбачається, що страховиком є АТ «СК «ІНГО», забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки DAF, д.р.н. НОМЕР_2 , страхова сума за шкоду, яка заподіяна наземним транспортним засобом за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 гривень, за шкоду заподіяну майну - 100 000 гривень, розмір франшизи 700 гривень (а. с. 47 том 1).

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону №85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно ст. 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно п. 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону №1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, провадження №14-176цс18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17, провадження №14-95цс20, зазначено, що враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (постанови Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15, від 14 вересня 2016 року у справі №6-725цс16, від 26 жовтня 2016 року у справі №6-954цс16).

Таким чином обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У даній справі встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 на 05.02.2020 складає 127 888,76 грн.

У полісі НОМЕР_4 страховий ліміт встановлений 100 000 гривень, розмір франшизи 700 гривень.

Відтак, відповідальність в межах страхового ліміту несе страховик.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП була застрахована у АТ «СК «ІНГО» згідно з полісом AO/1518456, ліміт відповідальності страховика становить 100 000 грн., а розмір шкоди, що завдана власнику транспортного засобу «Jeep Cherokee, д.р.н. НОМЕР_1 » становить 127 888,76 грн., що перевищує ліміт відповідальності згідно цього полісу, тому у даному випадку з ОСОБА_1 на користь ПАТ «СК «ВУСО» необхідно стягнути 27 888,76 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

В решті суми позову у відповідача відсутній обов`язок відшкодовувати шкоду у заявленому позивачем розмірі, оскільки такий обов`язок покладається на страхову компанію, у якій він застрахував свою відповідальність як власник наземного транспортного засобу, тобто на АТ «СК «ІНГО».

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування (у даному випадку - ПрАТ «СК «ВУСО»), може реалізувати право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (АТ «СК «ІНГО»).

Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована відповідно Закону №1961-IV, є страховик у межах страхової суми, зазначеної у страховому полісі. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, то в такому випадку відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі №201/16373/16-ц наголосила, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.

Верховний Суд у постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №369/8675/16-ц вказав, що непред`явлення вимоги до страховика, який має відшкодувати шкоду відповідно до Закону №1961-IV, є підставою для відмови у позові до особи, яка завдала шкоди.

Таким чином, ПрАТ «СК «ВУСО», отримавши страхове відшкодування від АТ «СК «ІНГО» не у повному розмірі, повинно звернутись з позовом до останнього, а не з позовом безпосередньо до відповідача ОСОБА_1 , ці страхові компанії мають насамперед вирішити спір між собою в межах установленого ліміту страхової відповідальності.

Такий висновок суду відповідає висновкам Верховного Суду, що зроблені ним у постановах від 24 березня 2021 року у справі №523/3212/19 та від 28 липня 2021 року у справі №759/24061/19.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову та стягнути на користь ПАТ «СК «ВУСО» з ОСОБА_1 різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка складає 27 888,76 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подачу позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., за подачу відповідачем апеляційної скарги 3153 грн., а тому з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог (44,25%) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору у розмірі 930,14 грн., а з позивача на користь відповідача 1757,80 грн (55,75%).

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» страхове відшкодування матеріальної шкоди в сумі 27 888,76 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» 930,14 грн судового збору за подання позову.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»» на користь ОСОБА_1 1757,80 грн судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення 25 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді