Справа № 128/3555/23
Провадження № 22-ц/801/740/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Стадника І.М. (судді-доповідача), Войтка Ю.Б., Сопруна В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення юридичного факту, -

встановив:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення юридичного факту повернуто позивачу ОСОБА_1 разом із доданими до неї документами. Роз`яснено ОСОБА_1 , що повернення позовної зави не перешкоджає зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 29 лютого 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Крім того, вимагає негайно та невідкладно поновити йому термін на апеляційне оскарження, оскільки ухвала про повернення його позовної заяви була ухвалена тільки 10.10.2023 однак дату в ухвалі було зазначено заднім числом з метою позбавити його права на апеляційне оскарження та спонукання його до уклінного благання про поновлення терміну на апеляційне оскарження.

Заявляє також відвід усьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду з тих підстав, що увесь склад палати своїми ухвалами та зловживаючи своїми повноваженнями, ігноруючи та не беручи до уваги висновки Верховного Суду, застосовуючи погрози з накладенням штрафів, чинять опір та супротив щодо розгляду його апеляційних скарг, порушуючи його право на звернення до суду, право на оскарження судового рішення. Висловлюючи свої амбіції та погрози у вигляді штрафу, завдаючи збитків для держави, намагаються спонукати його поставити свій підпис у тому місці, де вони бажають всупереч висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду.

Вивчивши апеляційну скаргу, а також внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень судові рішення апеляційного, касаційного судів, прийняті за скаргами ОСОБА_1 в цій справі, колегія суддів доходить висновку про необхідність залишення апеляційної скарги заявника без розгляду і застосування до нього заходів процесуального примусу в зв`язку зі зловживанням ним процесуальними правами.

Так, ОСОБА_1 неодноразово подавалися апеляційні скарги на зазначене судове рішення.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 27.10.2023, 13.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику в зв`язку з тим, що апеляційна скарга не підписана.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду й застосованого до нього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу стягнуто в дохід Державного бюджету України штраф в розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 грн. За змістом ухвали ОСОБА_1 не лише не усунув недоліків апеляційної скарги (відсутність підпису), а й систематично повторює їх, намагаючись отримати протилежну оцінку обставин, які апеляційний суд у цій справі вже двічі визнавав підставою для повернення скарги.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 02 лютого 2024 року визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року є діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на зазначену ухвалу залишено без розгляду і застосовано до нього заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 3 028 грн. та стягнуто з нього вказану суму в дохід Державного бюджету України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року про повернення позовної заяви в цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення юридичного факту постановлено вважати неподаною та повернуто особі, яка її подала, знову ж таки з підстав відсутності підпису.

Ухвалами Верховного Суду від 04.12.2023 касаційні скарги ОСОБА_1 на ухвали Вінницького апеляційного суду від 27.10.2023 і 13.11.2023 залишено без руху в зв`язку з відсутністю підпису під текстом скарги і несплатою судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 14.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 січня 2024 року в цій справі повернуто заявнику через відсутність у надісланій касаційній скарзі під текстом документа підпису ОСОБА_1 .

Отже апеляційний суд п`ять разів роз`яснював заявнику, що апеляційна скарга має бути підписана, а підпис має бути розміщено під її текстом.

З цих же підстав касаційні скарги ОСОБА_1 в цій справі двічі залишалися без руху, й один раз поверталися Верховним Судом.

За змістом статей 185, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Проте обставини, що стали підставою для неодноразового повернення апеляційної скарги в даній справі не перестали існувати, оскільки ОСОБА_1 , ігноруючи викладені у вказаних ухвалах роз`яснення, повторно подав 29 лютого 2024 року апеляційну скаргу, оформлену в аналогічний спосіб апеляційна скарга не підписана під її текстом. Розміщення підпису в лівому верхньому кутку апеляційної скарги не можна вважати належним її підписанням.

Такі дії вкотре свідчать про те, що заявник не шукає судового захисту, а намагається отримати протилежну оцінку обставин, які апеляційний суд у цій справі вже тричі визнавав підставою для повернення скарги і двічі підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду і застосування до заявника заходів процесуального примусу.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (образити, принизити суд, його суддів, інших учасників процесу, виявити до них і до їхніх дій власні негативні емоції тощо), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238)).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

За змістом частини 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що суд з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, може застосовувати заходи процесуального примусу, зокрема штраф в розмірі від 0,5 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України).

З огляду на вказане, беручи до уваги неодноразове подання апеляційної скарги з тими самими недоліками та його висловлювання, які свідчать про те, що він робить це зумисно, апеляційний суд розцінює такі дії заявника як вияв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.

Тому апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року слід залишити без розгляду. Вказане не позбавляє позивача можливості звернутися з апеляційною скаргою із дотриманням вимог ЦПК України.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в Ухвалі від 14 листопада 2023 року у справі № 930/576/22 (номер у ЄДРСР 115061836).

Крім того, з огляду на характер допущеного ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами, з метою припинення такого зловживання апеляційний суд виснує про необхідність застосувати до останнього такий захід процесуального примусу як штраф в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що становить 3 028 грн.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без розгляду через зловживання особою, яка її подала, процесуальними правами, апеляційний суд не вирішує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та не дає оцінки несплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Так само залишається без розгляду заява про відвід всьому складу судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду, оскільки процесуальним законом передбачено подання заяви про відвід конкретного судді (суддів), які розглядають відповідну справу, з обґрунтуванням підстав для такого відводу.

Керуючись статтями 36, 39, 44, 143, 144, 148, 357, 368, 389 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 29 лютого 2024 року на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 вересня 2023 року залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України штраф у сумі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.

Ухвала про стягнення штрафу в силу ч. 5 ст. 148 Цивільного процесуального кодексу України є виконавчим документом.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, місто Київ, вулиця Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795).

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя-доповідач І. М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун