Справа № 296/9419/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" лютого 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участі секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом та просить стягнути у солідарному порядку із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради 48163,17 грн. боргу за послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії, витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви, мотивуючи свої вимоги тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач. З 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані послуги позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 48163,17 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, проте, відповідачі борг не сплатили. Тому просить стягнути з відповідачів на свою користь 48163,17 грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, витрати з оплати судового збору.

Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, заявлені позовні вимоги визнає, щодо стягнення заборгованості не заперечує (а.с.49).

Від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідачів.

Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

У призначені судові засідання відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідачі належним чином повідомлені про порядок розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 , що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради.

Як вбачається з довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно від №3.07.2023р. квартира АДРЕСА_2 на праві приватної спільної часткової власності зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі по 1/3 частки кожному на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.11.2008 року (а.с.11).

07.04.2011 року між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (а.с.12-13).

Згідно із наявними у матеріалах справи розрахунками заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії в розмірі 48163,17 грн, яку на момент пред`явлення позову відповідачами добровільно сплачено не було.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно статті 358 ЦК України передбачає, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Стаття 360 ЦК України передбачає зобов`язання співвласника, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, тобто нести витрати, які є об`єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Згідно статті 162 ЖК України власники (споживачі) повинні щомісячно здійснювати оплату за отримані комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII).

Відповідно до статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно із частиною першою статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими.

Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону №2189-VIII передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в статті 81 ЦПК України, відповідно до положень якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, у ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за період з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 48163,17 грн, доказів на спростування наявності якої відповідачами надано не було.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованості за послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 48163,17 грн.

Разом з тим, у разі належності квартири декільком особам на праві спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц).

Як вже зазначалося судом, відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2 отже з кожного підлягає стягненню по 16054,39 грн. відповідно до їх частки (1/3) у праві власності на квартиру, а не в солідарному порядку 48163,17 грн. як просить позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь позивача.

Керуючись ст. 525, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 82, 76-82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року в розмірі 16054 (шістнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 39 коп. а витрати зі сплати судового збору у розмірі 894 (вісімсот дев`яносто чотири) гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року в розмірі 16054 (шістнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 39 коп. а витрати зі сплати судового збору у розмірі 894 (вісімсот дев`яносто чотири) гривень 66 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії за період з 01 жовтня 2009 року по 01 серпня 2023 року в розмірі 16054 (шістнадцять тисяч п`ятдесят чотири) грн. 39 коп. а витрати зі сплати судового збору у розмірі 894 (вісімсот дев`яносто чотири) гривень 66 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, місцезнаходження за адресою: 10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 19.02.2024.