КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільпо-фуд», за участю третьої особи: громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва, через систему «Електронний суд», з позовом до ТОВ «Сільпо-фуд», за участю третьої особи: громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу через систему «Електронний суд», в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що вимога суду щодо надсилання ОСОБА_1 , як фізичною особою, наданих до суду документів листом з описом вкладення ОСОБА_1 , який є головою ГО «Проти придурків та ідіотів», свідчить про надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, а тому, має бути визнана судом апеляційної інстанції неправомірним обмеженням права на доступ до суду.

На думку скаржника, суд першої інстанції не дослідив витяг з протоколу № 2 від 05 листопада 2016 року ГО «Проти придурків та ідіотів», який є підтвердженням того, що ОСОБА_1 є головою зазначеної організації, та не оцінив заяву третьої особи, подану на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху. Крім того, суд першої інстанції помилково застосував до даних правовідносин норми ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України.

В порядку, передбаченому ст. 360 ЦПК України, відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

За правилом п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повертаючи позовну заяву позивачу на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви, вказані в раніше постановленій ухвалі суду, а саме, не надано докази надсилання листом з описом вкладення третій особі копій поданих до суду документів.

При цьому, суд вважав, що надана позивачем на виконання ухвали суду заява, з якої вбачається, що голова Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» ОСОБА_1, повідомляє суд про отримання копій всіх поданих до суду документів, не свідчить про виконання вимог ухвали.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Форма та зміст позовної заяви, яка подається до суду, визначені у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

За змістом ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Сільпо-фуд», за участю третьої особи: громадська організація «Проти примурків та ідіотів» про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 липня 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху, надано строк протягом трьох днів з дня вручення копії даної ухвали для виконання її вимог, а саме для надання доказів надсилання листом з описом вкладення третій особі копій поданих до суду документів.

На виконання вимог вищевказаною ухвали суду, 10 липня 2024 року ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» та на електронну адресу суду направив заяву третьої сторони на виконання ухвали суду, у якій зазначено, що голова ГО «Проти придурків та ідіотів» ОСОБА_1 повідомляє суд про отримання копій всіх поданих до суду документів.

В свою чергу, доказів надсилання листом з описом вкладення третій особі по даній справі - ГО «Проти придурків та ідіотів» копії поданих до суду документів, про що зазначено в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано не було.

Таки чином, враховуючи ту обставину, що позивачем на виконання ухвали суду не було додано до позовної заяви доказів надсилання листом з описом вкладення третій особі ГО «Проти придурків та ідіотів» копій поданих до суду документів, позовна заява ОСОБА_1 є такою, що подана без додержання вимог ст. ст. 175,177 ЦПК України.

Отже, оскільки недоліки позовної заяви позивачем усунені не були, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про повернення позовної заяви позивачу.

Колегія суддів ставиться критично до посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не дослідив витяг з протоколу № 2 від 05 листопада 2016 року ГО «Проти придурків та ідіотів», який є підтвердженням того, що ОСОБА_1 є головою зазначеної організації, оскільки такий витяг не звільняє позивача від обов`язку виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції помилково застосував до даних правовідносин норми ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, є безпідставним, оскільки ст. ст. 175, 177 ЦПК України визначають вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, а приписами ст. 185 ЦПК України визначено підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення заяви, які були вірно застосовані судом першої інстанції.

Посилання скаржника на те, що вимога суду щодо надсилання ОСОБА_1 , як фізичною особою, наданих до суду документів листом з описом вкладення ОСОБА_1 , який є головою ГО «Проти придурків та ідіотів», свідчить про надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, колегія суддів відхиляє, оскільки вимога ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, полягала у направленні третій особі, якою є ГО «Проти придурків та ідіотів» документів листом з описом вкладення, у відповідності до вимог ч. 1 ст.177 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 вересня 2024 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.А. Слюсар