Справа № 683/2031/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2031/23, 2/683/42/2024 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлений позов вказує, що вищезазначений житловий будинок є майном колгоспного двору, головою якого станом на 15 квітня 1991 року був ОСОБА_3 , а членом двору була його дружина ОСОБА_4 . Отже, вказаний житловий будинок належав їм на праві спільної сумісної власності у рівних частках кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. Спадщину після її смерті прийняв чоловік ОСОБА_3 , а тому до нього перейшло право на 1/2 частину спірного будинковолодіння, яке належало ОСОБА_4 як члену майна колгоспного двору. З урахуванням частки ОСОБА_3 у спірному будинковолодінні як члена майна колгоспного двору, на день смерті йому належав цілий житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Позивач вказує, що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак не може оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння, оскільки 05 березня 1991 року на ім`я ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 05 березня 1991 року, у якому зазначено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Оскільки спірне будинковолодіння є майном колгоспного двору, однак право власності на нього було оформлено лише за ОСОБА_3 , як головою двору, тому позивач не може оформити своє право власності на спірне будинковолодіння у позасудовому порядку, через що просить визнати за ним право власності в цілому на спірне будинковолодіння.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 листопада 2023 року до участі у даній справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 .

В судове засідання представник позивача адвокат Кравчук В.М. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримує, просить задовольнити.

Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, також подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 побудований у 1926 році та відноситься до суспільної групи колгоспний двір.

05 березня 1991 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_3 видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у якому зазначено, що вказаний житловий будинок належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 .

Цього ж дня право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстровано у Старокостянтинівському БТІ в реєстровій книзі №1 під реєстровим №64.

Відповідно до довідки Іршиківського старостинського округу №24-10/88 від 02 серпня 2022 року згідно записів у погосподарській книзі №2 с. Іршики за 1991-1995 роки житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») членами цього колгоспного двору являлись: ОСОБА_3 голова двору, його дружина ОСОБА_4 член двору.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Правовідносини щодо будівництва житлових будинків і набуття прав на них до 15 квітня 1991 року регламентувалися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Відповідно до ст.86 ЦК УРСР 1963 року право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок АДРЕСА_1 згідно записів у погосподарській книзі с. Іршики №2 за 1991-1995 роки належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині (1 : 2=1/2).

Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

05 лютого 2007 року за заявою ОСОБА_5 , яка була донькою ОСОБА_4 , про прийняття спадщини за законом Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №68/2007 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Того ж дня ОСОБА_3 , який був чоловіком спадкодавиці, подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4

23 квітня 2007 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Сарело Т.П. видала на ім`я ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_4 земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, єдиною спадкоємицею першої черги за законом до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна, є ОСОБА_5

ОСОБА_3 у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини відмовився від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_4 , а тому не набув права на майно, яке залишилось після її смерті.

Оскільки ОСОБА_4 померла після ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому до її частки в майні колгоспного двору застосовуються загальні правила спадкування.

До складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , увійшла 1/2 частина будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_4 набула за життя як член майна колгоспного двору.

Враховуючи, що єдиною спадкоємицею за законом першої черги, яка у встановленому порядку прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , є ОСОБА_5 , тому саме вона в порядку спадкування за законом набула право на належну матері 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 спадщину після смерті дружини ОСОБА_4 не прийняв, а тому він не набув права на належну ОСОБА_4 1/2 частину спірного будинковолодіння.

За життя ОСОБА_5 не оформила у встановленому законом порядку своє право на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало її матері ОСОБА_4 , оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

З матеріалів спадкової справи №549/2013, яка заведена 13 серпня 2013 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину та оформив частину спадкового майна, є її чоловік ОСОБА_2 .

Отже, саме до ОСОБА_2 перейшло право на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_5 набула в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , якій вказана частка належала за життя як члену майна колгоспного двору.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав один по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений 15 травня 2007 року Іршиківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі

під №28, згідно якого усе належне йому на день смерті майно заповів своїй дочці ОСОБА_5 , а житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами сину ОСОБА_1

12 червня 2009 року за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №590/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Спадкоємець ОСОБА_3 за заповітом ОСОБА_5 на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_3 зареєстрована не була та разом із ним не проживала, а також у визначений законом строк вона не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Отже, єдиним спадкоємцем до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1

24 жовтня 2011 року на ім`я ОСОБА_1 державним нотаріусом Макаренко Т.Г. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_3 земельну ділянку.

До складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла також 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яку він за життя набув як член майна колгоспного двору.

Оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , тому він набув право власності на належну померлому 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, ОСОБА_3 не набув за життя права на 1/2 частину спірного будинковолодіння, яка належала його дружині ОСОБА_4 , як члену майна колгоспного двору, оскільки від прийняття спадщини після смерті дружини він за життя відмовився у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 також не прийняв спадщину, а ні після смерті матері ОСОБА_4 , а ні після смерті сестри ОСОБА_5 , а тому він не набув права на 1/2 частину спірного будинковолодіння, яка належала ОСОБА_4 як члену майна колгоспного двору, а після її смерті перейшла в порядку спадкування за законом до ОСОБА_5

ОСОБА_1 прийняв спадщину лише після смерті батька ОСОБА_3 , а оскільки до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 увійшла лише 1/2 частина спірного будинковолодіння, тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. К. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницької області, 31100, .

Текст рішення складено 15 січня 2024 року.

Суддя: