Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7204/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бора Ю.В., звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради (Служба у справах дітей), про визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони спору є батьками неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні стосунки між ними припинено. У провадженні Виноградівського районного суду перебуває цивільна справа №299/5834/23 за позовом матері дитини до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Син проживає разом з позивачем, оскільки перебування дитини разом з матір`ю не відповідає її інтересам, має негативний вплив на її виховання та розвиток, син не забезпечується постійним материнським доглядом. Відповідачка не проявляє належної турботи про власну дитину, не приймає участь у вихованні сина. Фактично мати не проявляє заінтересованості в подальшій долі спільного з позивачем сина, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Фактично створились умови, які шкодять інтересам дитини. Відповідачка здебільшого зайнята влаштуванням свого особистого життя. За таким умов позивач як батько повинен повноцінно забезпечити добробут власного сина, нівелювати наслідки пагубної поведінки відповідача. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визначити місце проживання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним, як батьком дитини.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 будучи належним чином, своєчасно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, однак відповідачка подала до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської міської ради в судове засідання також не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що з 25 травня 2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25.05.2010.

За час шлюбу у сторін народилася дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.10.2013.

Сімейне життя у сторін не склалося і вони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо.

За позовом матері дитини ОСОБА_2 . Виноградівським районним судом розглядається цивільна справа №299/5834/23 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Син сторін проживає з батьком, позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачка, мати дитини зареєстрована та проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України встановлено мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них.

У постанові Верховного суду в колегії складі суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2019 року в справі №377/128/18 від 14.02.2019 року вказано, тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Як встановлено з матеріалів справи, син сторін ОСОБА_4 проживає з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 .

В даному випадку батько здійснює належний догляд та утримання сина.

Пперебування дитини разом з матір`ю не відповідає її інтересам, має негативний вплив на її виховання та розвиток, син не забезпечується постійним материнським доглядом.

Відповідачка не проявляє належної турботи про власну дитину, не приймає участь у вихованні сина.

З висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 14.12.2023 за № 02-15/5091 встановлено, що спеціалістами служби у справах дітей та фахівцями Центру надання соціальних послуг 06.12.2023 року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 . Встановлено, що чоловік живе за адресою АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Квартира складається з трьох житлових кімнат, коридору, кухні, ванної кімнати. Умови проживання задовільні, наявні всі комунальні зручності. Офіційно станом на сьогодні не працевлаштований, працює по найму (сфера діяльності будівництво) у м. Виноградів та м.Київ. Повідомив, що спільним рішенням є визначення місця проживання ОСОБА_4 з ним. Паралельно обстежено умови проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 . Встановлено, що проживає у будинку батьків разом з сестрою та племінником. Умови проживання задовільні. В ході бесіди мати дитини повідомила, що не заперечує щоб ОСОБА_4 проживав з батьком. В акті оцінки потреб сім`ї на ОСОБА_1 , який складається центром надання соціальних послуг зазначено, що батько добре розуміє потреби дитини та уміє належним чином на них реагувати. В акті оцінки потреб сім`ї на ОСОБА_2 , який складається центром надання соціальних послуг зазначено, що мати бере участь у житті дитини, щодня спілкується із сином, часто забирає його зі школи.

Питання про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з батьком було винесено на розгляд засідання комісії з питань захисту прав дитини 12.12.2023 року. На засіданні ОСОБА_2 повідомила, що не заперечує щоб ОСОБА_4 проживав з батьком. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті 19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , залишити на розгляд суду. У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради вважає за доцільне вирішення питання щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , залишити на розгляд суду.

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує сина матеріально, аморальний спосіб життя не веде.

Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує дитину матеріально та піклується про неї, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує її усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Відповідачка самоусунулася від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 12 Закону України виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього сина сторін з батьком, що повністю відповідає інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з його батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко