РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участі секретаря Юхно Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення права власності та визнання права власності, -

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулась у суд з позовом до відповідачки, ОСОБА_2 , в якому просить припинити право власності ОСОБА_2 на 15/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на зазначене майно, з посиданням на положення ст.ст. 319, 360, 365 ЦК України

В обґрунтування поданого позову зазначає, що вона є власником 31/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , іншим власниками є : ОСОБА_2 15/100частки; ОСОБА_3 28/100 частки; 26/100 частки є незареєстровано.

Подальше спільне володіння та користування із відповідачкою спірним житловим будинком є неможливим, враховуючи , що вона за своєю часткою не здійснює догляд, вона знаходиться в аварійному стані, що призводить до порушення прав інших співвласників. ОСОБА_2 ніколи не була зареєстрована в будинку і ніколи не проживала там, місце знаходження її не відоме, що позбавляє можливості викупити її частку в поза-судовому порядку.

Відповідачка - ОСОБА_2 , у судове засідання не зявилась, відзив на позов не надала, місце її реєстрації судом не встановлено, даних про її смерть не виявлено. Судом здіснювався виклик відповідачки шляхом розміщення оголошення на сайті суду.

3-я особа ОСОБА_3 у поданих поясненнях підтримала позицію позивача, при цьому зазначила, що не претендує на частку відповідачки та проти заявлених вимог не заперечує.

3-ті особи - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явились, пояснень на позов не надали.

Ухвалами суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, витребувані докази, відмовлено в зупинені провадження, справа призначена до судового розгляду.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності наступним особам:

31/100 часток позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.2016р. та на підстав договору дарування від 04.05.2016р.;

15/100 часток ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 12.12.2003;

28/100 часток ОСОБА_3 на підставі договору міни від 29.09.2005р.

26/100 часток, відповідно до довідки БТІ, після перерозподілу не зареєстровано за ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про одруження ОСОБА_6 14 січня 1968 року уклала ОСОБА_7 , та змінила прізвище на ОСОБА_8 . ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даними Харківського обласного нотаріального архіву спадкова померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_10 не заводилась право на спадщину не видавались.

За даними Реєстру територіальних громад м.Харкова за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Положеннями частин першої, третьої статті 355 ЦК України передбачено - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Аналіз норм статей 364 та 365 ЦК України свідчить, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів у справі.

Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однієї з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності».

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників

Відповідно до ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно пояснень позивача, які підтверджуються поясненнями співвласника ОСОБА_3 та узгоджуються із технічним паспортом і заявами попередніх власників про перерозподіл часток, житловим будинком з надвірними будівлями користуються наступним чином:

ОСОБА_1 користується квартирою АДРЕСА_2 та 4 в буд. літ. «А-1» , які складаються з приміщень: 2-2, 2-3, 4-2, 4-3;

ОСОБА_2 користується квартирою АДРЕСА_3 , яка складається з приміщень - IV, 3-2,3-3 в будинку літ. «А-1»;

ОСОБА_3 користується квартирою 1, в буд. літ. «А-1» , яка складається з: ІІІ, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-Б;

незареєстровані 26/100 частини (користуються сім`я ОСОБА_12 ) складаються з окремо розташованого житлового будинку літ. «Б-1» .

Згідно звіту про проведення технічного обстеження суб`єктом експертної діяльності, який має відповідну кваліфікацію «Експерт будівельний 1 категорії» від 2020р. - при обстеженні об`єкту: АДРЕСА_1 , в цілому визначено, що об`єкт відноситься до категорії технічного стану "2" - задовільний так як в ньому є конструкції з технічним станом категорії "2" , окрім окремої частини будівлі в межах квартири

АДРЕСА_4 частина в межах квартири З приміщень IV, 3-2, 3-3 відноситься до категорії технічного стану "4" - аварійний так як в ньому є конструкції категорії відповідності А1, А або Б з технічним станом категорії "4".

На підставі дефектів та пошкоджень в окремій частині будинку в межах квартири АДРЕСА_3 приміщень IV, 3-2, 3-3 визначено що вищевказана частина будинку має значний фізичний знос, довгий час не підлягала поточному та капітальному ремонту, заходи щодо підтримання її в належному технічному стані не вживались, що призвело до виникнення її значних дефектів та ушкоджень. Стан, у якому знаходиться частина будинку в межах в межах квартири АДРЕСА_3 приміщень IV, 3-2, 3-3 негативно впливає на стан будівельних інструкцій будинку в цілому, несе загрозу руйнувань будівельних конструкцій будинку та знижує їх експлуатаційні якості внаслідок того, що вона конструктивно пов`язана з іншою частиною будинку та не може експлуатуватися як окремий об`єкт. Експлуатація частини будинку в межах квартири АДРЕСА_3 приміщень IV, 3-2, 3-3 як окремого об`єкту неможлива так як вона знаходиться у спільній частковій власності співвласників будинку, а виділення частки в межах цих приміщень в натурі є неможливим. Неможливість виділення частини будинку в межах квартири З приміщень IV, 3-2, 3-3 в окрему частку обумовлюється наступним: невідповідність квартири АДРЕСА_3 приміщень IV, 3-2, 3-3, як окремого об`єкту вимогам будівельних норм - ДБНВ.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення», ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» тощо, конструктивною схемою будинку, якою передбачений нерозривний зв`язок будівельних конструкцій квартири З приміщень IV, 3-2, 3-3 з будівельними конструкціями решти будинку. Частка в межах квартири АДРЕСА_3 приміщень IV, 3-2, 3-3 не може бути виділена окремо в натурі, а спільне володіння і користування майном між співвласниками є неможливим виходячи з того що нормальна безпечна експлуатація цієї частки неможлива.

Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

За положенням ст .360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у спірному будинку не зареєстрована, не проживає. ЇЇ частка має значний фізичний знос, довгий час не підлягала поточному і капітальному ремонту, має дефекти та ушкодження. Аварійний стан її частки, негативно впливає на стан будівельних конструкцій будинку в цілому та виділити її в натурі не можливо.

Тобто , суду надані докази того, що спільне володіння і користування майном є неможливим, оскільки відповідачка не утримує в належному стані свою частку, що призводить до негативного впливу на увесь житловий будинок в літ. «А-1» в цілому та порушення права інших співвласників .

Також, суд зазначає, що припинення частки відповідачки у житловому будинку , із виплатою його вартості не призведе до порушення її прав як співвласника, оскільки відповідачка на протязі тривалого часу майном не користується, не підтримує його в належному технічному стані, що призводить до його руйнування та свідчить, що 15/100 частки нерухомого майна не є життєво необхідним майном для відповідачки..

Враховуючи викладене, позивачем доведено наявність підстав для припинення права власності відповідачки на частку в спірному нерухомому майні.

Позивачем внесено на депозитний рахунок суду, визначену експертом вартість 15/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями , що складає 22700 грн., які підтягають стягненню в рахунок сплати за частку майна відповідачки.

Оскільки позивачкою сплачено 15/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями відповідачки, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на зазначену частину спірного майна.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 76, 77, 78, 81, 83, 89,185, 196 - 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), про припинення права власності та визнання права власності задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на належній їй 15/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 22700 грн., що складає вартість 15/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , які відповідно до квитанції №5Т5М-37АЕ-8ТС5-7ТХ2 від 18.08.2021 року зберігаються на депозитному рахунку НОМЕР_3 , МФО 820172, код ЄДРПОУ 26281249 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 15/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1816 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 03.05.2024р.

Суддя Бородіна Н.М.