КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3852/22
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4538/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Гриньковського Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року у складі судді Якимець О.І.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з нею, в якому просив:

- зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визначити наступний спосіб участі відповідача у вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : побачення першого та третього тижня кожного місяця, у вівторок та четвер з 17.00 год. до 20.00 год; побачення другого та четвертого тижня кожного місяця, у понеділок та середу з 17.00 год. до 20.00 год.; кожні перші та треті вихідні кожного місяця з ночівлею - з 19.00 год. суботи до 12.00 год. неділі; у святкові дні (день народження дитини, Новий рік, Різдво (25 грудня, 7 січня), Великдень, день святого Миколая, 8 березня, травневі свята, День Конституції, День Незалежності) з 12.00 год. до 20.00 год. в день свята або в наступний день після свята; спільний відпочинок: 14 днів у липні та 7 днів підряд у січні дитина проводить з батьком без супроводу матері; 10 грудня кожного року (день народження батька дитини) з 11.00 год. до 19.00 год.

Після досягнення дитиною 6-річного віку (з ІНФОРМАЦІЯ_2 ) і до досягнення дитиною 14-річного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3 ): кожного понеділка, вівторка, середи та четверга тижня після закінчення уроків дитини і відповідно до шкільного графіку дитини до 20.00 год.; кожної п`ятниці тижня з 18.00 год. до неділі 18.00 год. з ночівлею дитини за місцем проживання батька; щорічно 3 дні поспіль, у період весняних та осінніх канікул, відповідно до канікулярного графіку дитини; щорічно 9 днів поспіль , у період зимових канікул, відповідно до відповідно до канікулярного графіку дитини; щорічно 30 днів поспіль, у період літніх канікул, відповідно до канікулярного графіку дитини; у святкові дні (день народження дитини, Новий рік, Різдво (25 грудня, 7 січня), Великдень, день святого Миколая, 8 березня, травневі свята, День Конституції, День Незалежності) з 12.00 год. до 20.00 год. в день свята або в наступний день після свята; 10 грудня кожного року (день народження батька дитини) - 11.00 год. до 19.00 год. У разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з донькою або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні дитина проводить із позивачем.

Позов обґрунтовано тим, що сторони у 2013 році уклали шлюб, який розірвано судовим рішенням у 2021 році. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У жовтні 2020 році відповідачка із дочкою залишили місце постійного проживання та переїхали проживати за іншою адресою у місті Києві. Саме з цього моменту у сторін почались непорозуміння, створення відповідачем штучних перешкод для позивача щодо прийняття ним участі у вихованні та відвідуванні дитини, побаченні з дитиною, навіть на вулиці під час прогулянки дочки. Жодних домовленостей у добровільному порядку сторони з цього питання не дійшли.

У жовтні 2021 року третьою особою було визначено графік побачення батька з дитиною, однак такий не виконувався відповідачкою. У листопаді 2021 році розпорядженням третьої особи вирішено питання щодо участі батька у вихованні дитини, однак і таке процесуальне рішення третьої особи не виконувалося.

Зазначає, що дочка з жовтня 2020 року не бачить батька, адже матір перешкоджає цьому. Батько не бере участі у вихованні та розвитку світогляду дочки, що є ризиком в подальшому незнанням дитини свого батька та не бажанням спілкуватися із ним. Будь-які переговори щодо вказаного питання між сторонами ігноруються із сторони відповідача, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- з метою налагодження емоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , провести перших шість зустрічей, а саме у дні: понеділок з 15.00 год. до 17.00 год., середа з 15.00 год. до 17.00 год., п`ятниця з 15.00 год. до 17.00 год., в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб та матері дитини ОСОБА_1 , в приміщенні Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб;

- надано можливість ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 кожного тижня місяця у дні: понеділок з 17.00 год. до 19.00 год., середа з 17.00 год. до 19.00 год., п`ятниця з 17.00 год. до 19.00 год;

- надано можливість ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 один день третіх вихідних кожного місяця, у суботу з 16.00 год. до 18.00 год.;

- надано можливість ОСОБА_2 щорічно зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження дитини ОСОБА_3 , а саме 30 вересня кожного року. В решті частини позовної вимоги щодо визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Гриньковський С.П. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить скасувати його та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 . Судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач заперечує проти визначення способів участі батька у вихованні дитини, у зв`язку з тим, що позивач вчиняв домашнє насильство щодо неї, а відтак такі дії можуть бути вчинені відносно дитини.

Скаржник вказує, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд не врахував того, що заперечуючи проти позову сторона відповідача надала докази свого звернення до судових та правоохоронних органів з питань насильства в сім'ї сторін не на підтвердження фактів насильства, а на підтвердження свого звернення з цих підстав до компетентних органів.

Крім того, зазначає, що рішення за її зверненнями ще не прийняті і оскаржуване рішення у цій справі є передчасним, так як за результатами розслідування і розгляду в суді кримінальної справи зареєстрованої в ЄРДР 13 березня 2021 року за №00000620 може бути прийняте рішення, яким будуть встановлені обставини, на які посилається сторона відповідача. Вважає, що ці обставини однозначно є перешкодою для задоволення позову у цій справі.

Посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного суд першої інстанції не врахував і того, що Оболонським районним судом м. Києва 16 листопада 2022 року відкрито провадження у справі № 756/10113/22 провадження № 2/756/1390/23 за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним розпорядження №667 від 29 листопада 2021 року Оболонської РДА у м. Києві. Рішення у даній справі ще не прийнято, а оскаржуване розпорядження є однією з підстав позову.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу за його відсутності.

Колегія суддів заслухавши пояснення адвоката Гриньковського С.П. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 та його представника адвоката Новікову О.О., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважає зазначити наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду відповідає в повній мірі.

Зі справи убачається що, з 05 квітня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, який рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 червня 2021 року у справі № 758/3185/21, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2021 року було розірвано (а.с. 10-13 т.1).

Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 7 т.1).

Сторонами не заперечується, що дитина проживає із матір`ю.

15 липня 2021 року позивач звернувся із заявою до Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації щодо встановлення графіку побачень із дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19 т.1).

07 жовтня 2021 року Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на засіданні комісії розглянувши заяву позивача ухвалила, що з метою налагодження спілкування батька з донькою, а також зниження занепокоєння матері дитини щодо зустрічей батька з дитиною, провести шість зустрічей щосереди в присутності психолога Оболонському районному у місті Києві центрі соціальних служб в приміщенні центру (а.с. 22-23 т.1).

Відповідно до протоколів Оболонського районного у місті Києві центрі соціальних служб від 13.10.2021, 20.10.2021, 27.10.2021 зустрічі батька ОСОБА_2 із дочкою ОСОБА_3 не відбулись у зв`язку із тим, що мати дитини не привела дитину на такі зустрічі через зайнятість на роботі (13.10.2021) та без поважних причин (20.10.2021 та 27.10.2021) (а.с. 24-26 т.1).

Згідно з розпорядження Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 29 листопада 2021 року № 667 "Про вирішення питання щодо участі батька у вихованні дитини" визначено способи участі батька у вихованні малолітньої доньки, шляхом спілкування з нею у визначеному порядку (а.с. 43-44 т.1).

З листа національної поліції України ГУ НП у місті Києві Оболонське УП № 4563/125/51/01-2021 від 23.06.2021 на запит адвокат Гриньковського С.П., убачається що 08 жовтня 2020 року о 07.30 год., 09.06 год. та 10.06 год до Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції України надійшли запити від громадянина ОСОБА_5 щодо виклику працівників поліції за адресою - АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . На виклик виїжджали працівники поліції. Про результати перевірок відповідачу направлені копії довідок від 08.10.2020 № 60036, № 60076, № 60092, однак такі суду не подано, а відтак щодо результатів таких перевірок суду не відомо. Дані обставини підтверджено листом Оболонського управління поліції Головного управління національної поліції України від 22.06.2021 № 4563 (а.с. 162 т.1).

Відповідно до висновку про визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні дочки ОСОБА_3 . Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації рекомендує визначити способи участі батька у вихованні дочки шляхом спілкування з нею у такому порядку: - з метою налагодження емоційного зв`язку між батьком та дитиною, провести шість зустрічей, щосереди з 15:00 до 17:00, в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб (далі - Центр) в приміщенні Центру; -побачення першого та третього тижня кожного місяця, у вівторок та четвер з 17.00 год. до 20.00 год.; побачення другого та четвертого тижня кожного місяця, у понеділок та середу з 17.00 год. до 20.00 год.; кожні перші та треті вихідні місця з 19.00 год. п`ятниці до 19.00 год неділі; - державні святкові дні дитина проводить почергово з обома батьками; наступний вихідний день після дня народження дитини з 09.00 год. до 20.00 год.; - з 25 по 31 грудня у парні роки та з 01 по 08 січня у непарні роки; - перші три дні весняних та осінніх канікул; - щорічний літній відпочинок протягом 15 днів (а.с. 186-191 т.1).

Висновок Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 15 листопада 2021 року №СЕ-19/111-21/51883-ПС, який надано у межах цивільних справ № 756/3257/21, № 756/872/21 встановлено, що у індивідуально-психологічних проявах ОСОБА_2 діагностовано показник агресивності в межах норми. Поведінка не є агресивно спрямованою, більше буде проявлятися в образах, звинуваченнях. Агресивність може існувати лише потенційно - у формах страху. Виявлено помірний рівень імпульсивності, середній рівень збудливості високий показник вольової саморегуляції, що свідчить про здатність адекватно контролювати власні сильні бажання. Жорстокості не виявлено. Провідними мотиваційними чинниками у ОСОБА_2 є задоволення потреб у створенні та розвитку сім`ї, безпеці та стабільності (а.с. 214-221 т.1).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 , зобов`язавши ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначивши спосіб участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : з метою налагодження емоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , провести перших шість зустрічей, а саме у дні: понеділок з 15.00 год. до 17.00 год., середа з 15.00 год. до 17.00 год., п`ятниця з 15.00 год. до 17.00 год., в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб та матері дитини ОСОБА_1 , в приміщенні Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб; надавши можливість ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 кожного тижня місяця у дні: понеділок з 17.00 год. до 19.00 год., середа з 17.00 год. до 19.00 год., п`ятниця з 17.00 год. до 19.00 год; надавши можливість ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 один день третіх вихідних кожного місяця, у суботу з 16.00 год. до 18.00 год.; надавши можливість ОСОБА_2 щорічно зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження дитини ОСОБА_3 , а саме 30 вересня кожного року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною третьоюстатті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною першої статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі "Хант проти України" зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі "Olsson v. Sweden" (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі "Johansen v. Norway" від 07 серпня 1996 року, § 78).

При цьому, апеляційний суд наголошує, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Зі справи убачається, що відповідачкою у справі створюються перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

Встановивши, що права ОСОБА_2 , як батька порушуються матір`ю дитини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіка його побачень з сином.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження № 61-18994св19) зазначено, що "відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері".

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між батьком та донькою, суд першої інстанції, врахувавши інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків, зробив обґрунтований висновок про визначення способу участі батька у вихованні і спілкуванні з дитиною шляхом встановлення графіка його побачень з донькою для чого зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 та з метою налагодження емоційного зв`язку між батьком ОСОБА_2 та дитиною ОСОБА_3 , провести перших шість зустрічей, а саме у дні: понеділок з 15.00 год. до 17.00 год., середа з 15.00 год. до 17.00 год., п`ятниця з 15.00 год. до 17.00 год., в присутності психолога Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб та матері дитини ОСОБА_1 , в приміщенні Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб.

При цьому подальші зустрічі батька з донькою за таких фактичних обставин, коли між батьками існують постійні конфлікти щодо участі у вихованні дитини одного з батьків, побачення дитини з батьком без присутності матері є доцільним та обґрунтованим, оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, заподіювати негативного впливу на неї.

Отже, районним судом без присутності матері доцільно надано можливість ОСОБА_2 зустрічатися та спілкуватися з дочкою ОСОБА_3 кожного тижня місяця у дні: понеділок з 17.00 год. до 19.00 год., середа з 17.00 год. до 19.00 год., п`ятниця з 17.00 год. до 19.00 год; один день третіх вихідних кожного місяця, у суботу з 16.00 год. до 18.00 год.; не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження дитини ОСОБА_3 , а саме 30 вересня кожного року.

Апеляційний суд звертає увагу, що неприязні стосунки між сторонами не можуть бути підставою для позбавлення права батька на спілкування з дитиною.

Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається долю дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини.

Відповідно до справи, в апеляційній скарзі по суті не оспорюється установлений судом першої інстанції порядок та час участі батька у вихованні дитини сторін - доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а зміст вимог скарги зводиться до заперечень проти участі батька у вихованні дитини, у зв`язку з чим колегія суддів перевіряє законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

У справі, яка переглядається, колегія суддів, проаналізувавши зміст судового рішення з точки зору застосування норми права, яка стала підставою для розгляду позову та вирішення справи по суті, дійшла висновку, що судом було ухвалено рішення відповідно до встановлених ним обставин на підставі поданих сторонами доказів, які мають індивідуальний характер.

За вказаних обставин, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про передчасність рішення у цій справі так як за результатами розслідування і розгляду в суді кримінальної справи, зареєстрованої в ЄРДР 13 березня 2021 року за №00000620 (а.с.161 т.1) за заявою ОСОБА_1 про домашнє насильство ОСОБА_2 щодо дружини ОСОБА_1 протягом 2019-2020років може бути прийняте рішення, яким будуть встановлені обставини, на які посилається сторона відповідача - колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до справи, у заяві містяться посилання на події, що мали в період спільного проживання сторін - до жовтня 2020 року та до теперішнього часу не встановлені органами досудового розслідування, що виключає підстави до позбавлення батька можливості спілкуватися з дитиною.

Долучений під час апеляційного провадження висновок експерта № 1213 від 21.11.2023 щодо психічного стану ОСОБА_1 не надає також правових підстав до позбавлення батька можливості бачити свою дитину, спілкуватися з нею, приймати участь у її вихованні.

Батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом, проте матеріалами справи не доведено наявність підставі до обмеження такого права батька законом.

Статтею 18 згаданої Конвенції визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про право ОСОБА_2 , рівно як і доньки на безперешкодне спілкування між собою.

Прийняття участі батька у вихованні своєї доньки ОСОБА_7 , спілкуванні з нею не буде суперечити інтересам дитини та буде забезпечувати ці інтереси.

Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами частини 1статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати скаржника, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гриньковського Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду міста Києва від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: