АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року

м. Чернівці

справа №718/715/23

провадження №22-ц/822/225/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Тодоряка Г.Д.

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» Черненко Ірини Сергіївни

учасники справи:

позивача ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецька сільська рада Чернівецького району Чернівецької області

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погурський Валерій Іванович, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року, головуючий у першій інстанції Масюк Л.В.

ВСТАНОВИВ

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у березні 2023 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації.

Зазначав, що є власником земельної ділянки площею 1,3376 га кадастровий номер :02:001:0103, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області.

ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» укладено договір оренди землі від 02 січня 2013 року на строк п`ять років.

Дізнався у жовтні 2021 року, що державним реєстратором Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. на підставі рішення індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року здійснено державну реєстрацію договору між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0103 на підставі додаткової угоди від 09 серпня 2018 року без номеру строком на 10 років.

Звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» з заявою від 03 листопада 2021 року про припинення договору оренди землі.

Посилався на не укладення додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року, не погодження істотних умов та не підписання договору, порушення права користування та розпорядження власністю державною реєстрацією правочину.

Просив визнати неукладеною додаткову угоду до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0103, яка належить ОСОБА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», припинивши право оренди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погурський В.І., в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погурський В.І., зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою позовну вимогу про скасування державної реєстрації земельної ділянки та припинення права оренди.

Посилається на те, що заявлений негаторний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» про усунення перешкод у користуванні майном, основною метою звернення до суду з позовом було скасування державної реєстрації договору та припинення права оренди землі Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська».

Вважає, що обраний спосіб захисту відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, державна реєстрація оренди земельної ділянки перешкоджає власнику користуватися земельною ділянкою на власний розсуд.

Доведеність факту, що додаткову угоду до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року ОСОБА_1 не підписано, є підставою для визнання державної реєстрації договору оренди землі незаконною і скасування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погурський В.І., залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 про визнання неукладеною додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року не є належним способом захисту його прав.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що додаткову угоду до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року не підписано ОСОБА_1

Мотивовано такі висновки суду першої інстанції висновком судової почеркознавчої експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2023 року №2979-Е.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає в частині.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Встановлено, що відповідно до Державного акту серія ЯЛ №287668 від 09 лютого 2011 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №311590515 від 28 жовтня 2022 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 1,3376 га кадастровий номер :02:001:0103, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області.

ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» укладено договір оренди землі від 02 січня 2013 року, строк дії договору п`ять років, який був зареєстрований відповідно до інформації про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право №36838420 від 02 вересня 2014 року.

За актом приймання-передачі об`єкту оренди за договором оренди землі від 02 січня 2013 року ОСОБА_1 передав у оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» земельну ділянку площею 1,3376 га кадастровий номер :02:001:0103, яка знаходиться за межами населеного пункту с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області.

ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» вчинено додаткова угоду про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09 серпня 2018 року, відповідно до якої сторони внесли зміни до розміру орендної плати, збільшили до 10% від нормативної грошової оцінки, яка зареєстрована відповідно до інформації про державну реєстрацію іншого речового права, номер запису про інше речове право 212132047 від 11 червня 2020 року.

За заявою ОСОБА_1 від 30 листопада 2021 року останнім повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» про не бажання укласти новий договір, оскільки земельні ділянки надані в обробіток іншим людям без його погодження.

З повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» від 12 листопада 2021 року №12/11-01 від 12 листопада 2021 року вбачається, що згідно договору оренди землі від 02 січня 2013 року та додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09 серпня 2018 року земельна ділянка площею 1,3376 га кадастровий номер :02:001:0103 була передана ОСОБА_1 в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» відповідно до умов договору та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №212132047 від 11 червня 2020 року, термін дії договору спливає 31 грудня 2029 року.

До матеріалів справи приєднано відомості на видачу зерна, цурку, грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», за якими ОСОБА_1 отримувалась орендна плата протягом 2018 2021 років.

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2023 року №2979-Е підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Орендодавець», після слів: «Фізична особа» на додатковій угоді про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09 серпня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

На підставі ч.1ст.367 ЦК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом частини 4 статті 265 ЦПК України, пунктів 11 та 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог; встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; у мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках на норми Конституції України, на підставі яких визначено права та обов`язки сторін у спірних правовідносинах, посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини.

Натомість, суд першої інстанції, зробивши висновок про відмову у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації, не виклав у рішенні обгрунтування висновків щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки, припинивши право оренди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

При цьому згідно зі пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.

За змістом абзацу 1, 4 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення є визнання неукладеною додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року; визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0103, яка належить ОСОБА_1 , за Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», припинивши право оренди.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалося не укладення додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року, не погодження істотних умов та не підписання цього правочину, не відповідність вимогам закону державної реєстрації права оренди земельної ділянки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», порушення права користування та розпорядження власністю.

Заслуговують на увагу посилання ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Погурський В.І., в апеляційній скарзі на звернення до суду з негатороним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про усунення перешкод у користуванні майном.

На підставі частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 зроблено правовий висновок, що зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Разом з тим ОСОБА_3 , звертаючись до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом визнання неукладеною додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки, припинивши право оренди.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (абзац 1 частини другої статті 207 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (абзац 1 частини першої статті 638 ЦК України).

Підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18)).

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» укладено договір оренди землі від 02 січня 2013 року.

До матеріалів справи приєднано додаткову угоду між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Оршівська» про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09 серпня 2018 року.

Судом першої інстанції встановлено, що додаткову угоду до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року ОСОБА_1 не підписано.

Згідно із висновком судової почеркознавчої експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 16 жовтня 2023 року №2979-Е підпис від імені ОСОБА_1 , розташований у графі «Орендодавець», після слів: «Фізична особа» на додатковій угоді про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 09 серпня 2018 року, який укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року в справі № 227/3760/19-ц (провадження №14-79цс21) вказано, що укладеним є такий правочин (договір), щодо якого сторонами у належній формі досягнуто згоди з усіх істотних умов. У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зроблено правовий висновок про те, що «не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

За змістом законодавчого регулювання, наведеного як у загальних положеннях про правочини, так і в спеціальних приписах глави 58 ЦК України, якщо договір оренди (найму) будівлі хоча й має ознаки неукладеного, але виконувався обома його сторонами, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи оспорюваним з інших підстав.

Тобто суду необхідно встановити не просто факт використання спірного майна орендарем, а й те, чи сплачував орендар за таке використання орендодавцю та його правонаступникам і чи приймали вони таку оплату.

У разі якщо договір виконувався обома сторонами (зокрема, орендар користувався майном і сплачував за нього, а орендодавець приймав платежі), то кваліфікація договору як неукладеного виключається, такий договір оренди вважається укладеним та може бути оспорюваним (за відсутності законодавчих застережень про інше)».

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки.

Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про повернення таких земельних ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 637/239/14, від 23 вересня 2020 року у справі № 396/1857/16, від 11 листопада 2020 року у справі № 598/538/19 та від 22 вересня 2021 року у справі № 610/3162/18.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту у вигляді усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання неукладеною додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року не установлений законом.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Погурський В.І., на які є посилання в апеляційній скарзі, про наявність підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки, припинивши право оренди.

Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) зазначено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) вказав, що Об`єднана палата звертає увагу на те, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки з одночасним припиненням такого права не є належним способом захисту порушеного права.

ОСОБА_1 позовних вимог про визнання відсутнім права оренди у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» не заявлявлялось, у зв`язку із цим відсутні підстави для вирішення питання про кваліфікацію додаткової угоди до договору між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Оршівська» оренди землі від 09 серпня 2018 року як неукладеної.

За таких обставин судом першої інстанції правильно ухвалено про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Москалюк А.В. індексний номер 52610815 від 11 червня 2020 року про реєстрацію прав та їх обтяжень оренди земельної ділянки з одночасним припиненням такого права з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2024 року у справі № 583/3770/21 (провадження № 61-7037св23).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.21), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20, пункт 52), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 76).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року підлягає зміні в мотивувальній частині розподіл судових витрат не проводиться.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Погурський Валерій Іванович, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 грудня 2023 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 9 квітня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак