Справа № 523/3481/24
Провадження №2/523/2801/24
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

"02" вересня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,
з участю секретаря судового засідання Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 24 в м. Одеса в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 523/3481/24 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-31» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Броднікова Т.Г. в інтересах ЖБК «Ленінський-31» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи свої вимоги вказує на те, що ЖБК «Ленінський-31» створено з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), а також для подальшої експлуатації та управління багатоквартирним будинком (будинками). Відповідно до Статуту ЖБК «Ленінський-31» місцезнаходженням кооперативу є: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 є власником житлової квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Станом на день звернення до суду з позовом (29.02.2024 року) у відповідачки утворилась заборгованість зі сплати витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезенням твердих побутових відходів та водопостачання і водовідведення за кв. АДРЕСА_3 у загальному розмірі 39708,21 грн.
Оскільки відповідачка не погасила заборгованість добровільно, просить суд задовольнити позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ЖБК «Ленінський-31» заборгованість зі сплати витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезенням твердих побутових відходів та водопостачання і водовідведення в розмірі 39708,21 грн., а також сплачений позивачем судовий збір.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про проведення розгляду даної справи за участю сторін.
Представник позивача ЖБК «Ленінський-31» - Броднікова Т.Г. у судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд проводити розгляд справи за відсутності сторони позивача, та проти ухвалення заочного рішення по справ не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась без поважних причин. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, направлялось повідомлення за місцем проживання відповідачки, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за вказаною адресою відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалює заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Житлово-будівельний кооператив «Ленінський 31» діє на підставі Статуту затвердженого протоколом № 1 від 14.07.2016 року.

Відповідно до ст. 137 Житлового кодексу України порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства України. Примірний статут житлово-будівельного кооперативу затверджується Кабінетом Міністрів України. Житлово-будівельний кооператив діє на основі статуту, прийнятого відповідно до Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу загальними зборами громадян, які вступають до організовуваного кооперативу, і зареєстрованого в установленому порядку.

Згідно приписів ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про кооперацію» статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

Відповідно до п. 2.1 Статуту ЖБК «Ленінський-31» (далі статут) ЖБК «Ленінський-31» створено з метою забезпечення житлом членів кооперативу і членів їх сімей шляхом будівництва багатоквартирного житлового будинку (будинків), а також для подальшої експлуатації та управління багатоквартирним будинком (будинками).
Відповідно до п. 8 ч. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно п. 2.2 Статуту метою діяльності ЖБК є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів ЖБК на основі поєднання їх особистих інтересів, розподіл між ними ризиків і витрат, розвиток їх самоорганізації, самоврядування і самоконтролю.

Відповідно до п. 2.3 Статуту ЖБК має наступний перелік діяльності:

-Управління нерухомістю, експлуатація багатоквартирних будинків, споруд і прибудинкових територій;

-Здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб;

-Купівля, продаж, здача в оренду (найм) нерухомого майна, частин цього майна в будинку ЖБК;

-Ремонт, реконструкція і технічне переоснащення житлових будинків ЖБК;

-Будівництво й експлуатація об`єктів спільної власності членів ЖБК;

-Забезпечення належного утримання будинків, споруд і прибудинкової території;

-Забезпечення злагоди між членами ЖБК і власниками квартир, житлових та/або нежитлових приміщень не членами ЖБК, щодо порядку реалізації їхніх прав на володіння і користування об`єктами будинку, що знаходяться у спільній власності;

-Сприяння мешканцям будинку в отриманні комунальних ті інших послуг;

-Захист майнових інтересів членів ЖБК та їхніх прав;

-Забезпечення виконання членами ЖБК, власниками квартир, житлових та/або нежитлових приміщень вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 366430392 від 19.02.2024 року.

Пунктом 1.9 Статуту передбачено, що місцезнаходженням кооперативу є: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст 94 ГК України кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

Згідно приписів ст.ст. 2, 23 ЗУ «Про кооперацію» обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом.

Обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту (пункт 5.13 постанови Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 916/2506/20).

Статтею 24 ЗУ «Про кооперацію» визначено, що кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами.

Кооперативи мають право реалізувати товари та надавати послуги за цінами і тарифами, що встановлюються на договірних засадах, окремо для членів кооперативу та інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій.

Згідно приписів ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання), укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була відчужена ОСОБА_2 на підставі Договору дарування Серія та номер: 3-893, виданий 07.07.2018 року, видавник: державний нотаріус Сьомої одеської державної нотаріальної контори Михальової Л.І., що підтверджується наявною в матеріалах справи Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 366430392 від 19.02.2024 року.

Від того моменту, як особа стає власником квартири, відносини власності в багатоквартирному будинку регулюються статтею 382 ЦК України та ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Згідно приписів ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника.
Згідно приписів ч. 4 ст. 384 ЦК України управління спільним майном будинку кооперативу здійснюється його співвласниками (незалежно від членства в кооперативі) відповідно до закону.

Відповідно до п. 4.9 Статуту якщо власник квартири, житлового та/ або нежитлового приміщення не є членом ЖБК, то з ним укладається договір про відшкодування витрат на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, оплату комунальних послуг , проведення ремонту, реконструкції та технічного переоснащення будинку.

Окрім того, згідно п. 4.10 Статуту ухилення власника від укладання договору, не звільняє його від участі у витратах на утримання будинків, споруд та прибудинкової території, оплати комунальних послуг, проведення ремонту, реконструкції та технічного переоснащення будинку.
8 Розділом Статуту врегульовані права й обов`язки власників квартир, житлових та/або нежитлових приміщень, які не є членами ЖБК.

Зокрема, відповідно до п. 8.1.1 не члени ЖБК мають право вступати до членів ЖБК.

Пунктом 8.2 Статуту серед іншого врегульовано, що не члени ЖБК зобов`язані:

-Укласти договір з Правлінням ЖБК на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт, реконструкцію і технічне оснащення багатоквартирного будинку;

-Укладати договір на надання комунальних послуг з виконавцем послуг, якого визначено рішенням загальних зборів членів ЖБК;

-Сплачувати ЖБК платежі за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ремонт, реконструкцію, і технічне переоснащення будинку (будинків) в об`ємах і строки, які встановлені рішенням загальних зборів членів ЖБК, якщо інше не зазначено у договорі;

-Вчасно здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, вносити внески і платежі в розмірі встановленому загальним зборами членів ЖБК.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи Протоколу № 1 загальних зборів членів ЖБК «Ленінський -31», за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 від 27.04.2021 року при проведенні розрахунку внесків затверджено з 01.04.2021 року з 2-16 поверх 7,66 грн. з кв м, 1 поверх 6,92 з кв м, нежитлові приміщення 11,49 кв м.

Рішення загальних зборів, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком, є обов`язковими для власників житлових приміщень, які в силу прямої норми закону несуть тягар утримання належного їм майна та зобов`язані виконувати прийняті відповідно до статуту рішення.

Даний висновок викладений у постанові ВП ВС у постанові від 05.09.2020 року з розгляду справи № 906/884/19, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Рішення загальних зборів членів кооперативу ЖБК «Ленінський-31», які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, є чинними, в судовому порядку не скасовані та не визнані недійсними докази протилежного матеріали справи не містять.

В матеріалах справи наявний Розрахунок заборгованості по сплаті витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезення твердих побутових відходів та водопостачання і водовідведення власника квартири АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_3 , з якого вбачається, що заборгованість на вищевказаною адресою за період із січня 2021 року по січень 2024 року становить 39708,21 грн.

Суд констатує, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 із 2018 року належить на праві власності відповідачці по справі ОСОБА_2 , вищевказана інформація актуальна станом на 19.02.2024 року, тобто в рамках періоду заборгованості.

Відповідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги підтверджена позивачем належними та допустимими доказами.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства та статуту кооперативу, особа, яка є власником квартири, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання будинку, а кооператив наділений правом, у разі нездійснення цією особою таких дій, звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Відповідно ч. 1 ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідачка своїх зобов`язань зі сплати витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезенням твердих побутових відходів та водопостачання і водовідведення за кв. АДРЕСА_3 , а саме станом на 29.02.2024 року (дата звернення до суду з даним позовом) не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 39708,21 грн., яка утворилась за період із січня 2021 року по січень 2024 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком суми заборгованості, який суд вважає належним доказом в підтвердження порушеного права позивача.

Відповідачкою ОСОБА_2 вказаний розрахунок заборгованості спростовано не було.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_2 підлягає стягненню заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 39708,21 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 23, 24 Закону України «Про кооперацію», ст.ст.15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст.141, 263 - 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-31» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-31» заборгованість за оплату витрат на управління багатоквартирним будинком, вивезення твердих побутових відходів та водопостачання і водовідведення у розмірі 39708/тридцять дев`ять тисяч сімсот вісім/грн. 21 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-31»сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028/три тисячі двадцять вісім/грн.

Учасники справи:
Позивач: Житлово-будівельний кооператив «Ленінський-31», ЄРДПОУ 20994468, місцезнаходження: 65111, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_2 , суду невідома дата народження, РНОКПП суду невідомо, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст. 284 285 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Дата складення повного тексту судового рішення 09 вересня 2024 року.

Суддя Суворовського
районного суду м. Одеси І.О. Кремер