Дата документу 29.04.2024
Справа № 334/979/24
Провадження № 2-др/334/29/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Філіпової І.М., за участі секретаря судового засідання Мандик М.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 81» про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2024 року на суду надійшла заява представника позивача ОСББ «Затишна оселя 81» адвоката Нємна Т. І. про ухвалення додаткового рішення по справі.

Згідно даної заяви представник позивача просила суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Затишна оселя 81» судові витрати у розмірі 1400 грн, що складаються з витрат на витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року було закрито провадження за позовом ОСББ «Затишна оселя 81» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вирішення питання щодо повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору.

Так, статтею 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного рішення, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Згідно позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 4428,00 грн, які складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року не було вирішення питання стягнення судових витрат у виді витрат на правову допомогу у розмірі 1400,00 грн.

Підставою для закриття провадження у справі є сплата відповідачем суми заборгованості у повному обсязі станом на 11.04.2024 року.

Згідно копії договору №01-09-03 від 01.09.2023 року між ОСББ «Затишна оселя 81» та адвокатським бюро «Тетяни Нємни» було укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4.1 вказаного договору орієнтовна вартість юридичних послуг складає 1400,00 грн за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 4.2 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро юридичної допомоги і вартість. Акт підписується сторонами цього договору. Вартість послуг визначається у кожному окремому випадку за домовленістю сторін.

Згідно платіжної інструкції №1445 від 29.01.2024 року ОСББ «Затишна оселя 81» здійснило оплату послуг АБ «Т. Нємни», призначення платежу: за підготовку позовної заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості згідно рахунку від 25.01.2025 №5.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Представником позивача на підтвердження здійснення витрат на правову допомогу надано договір від 01.09.2023 року та копію платіжного доручення від 29.01.2024 року. Згідно укладеного договору (п. 4.2 ) за результатами надання допомоги між сторонами договору складається акт, підписаний сторонами, в якому повинно бути зазначено обсяг наданою правової допомоги та її вартість. Проте представником позивача такий акт до суду не наданий, тому неможливо встановити обсяг наданої правової допомоги та її вартість, оскільки згідно п. 4.3 договору вартість послуг визначається у кожному конкретному випадку за домовленістю сторін.

Щодо платіжного доручення №1445 від 29.01.2024 року з призначення платежу не можливо встановити яка саме послуга була надана: підготовка позовної заяви чи заяви про видачу судового наказу, чи здійснювалася ця оплата за подання позовної заяви до ОСОБА_1 чи до іншої особи. Крім того, інформація вказана у призначенні платежу містить явну помилку у даті: рахунок від 25.01.2025.

За таких обставин, судом не встановлено, що за договором №01-09-03 від 01.09.2023 року адвокатом Нємною Т. І. було надано правничу допомогу ОСББ «Затишна оселя 81» саме за позовом до ОСОБА_1 , що такі послуги були фактично надані та позивачем було здійснено оплату послуг адвоката у вказаній сумі, оскільки адвокатом не надано акту виконаних робіт, що прямо передбачено самим договором про надання правової допомоги, ні докази оплати вказаних послуг.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 81» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 81» у стягненні з ОСОБА_1 судових витрат у виді правничої допомоги.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Філіпова І. М.