Справа №345/528/24
Провадження № 2-о/345/41/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2024 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Юрчака Л.Б., за участю секретаря судового засідання Марецької І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини з її матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Заявник в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить суд справу слухати без її участі, заяву підтримує і просить її задоволити.

Представник заявника - адвокат Крикун Т.О. в судове засідання також не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої просить суд справу слухати без її участі, заяву підтримує і просить її задоволити.

У судове засідання заінтересована особа - ОСОБА_2 не з`явилася, однак подала до суду заяву, згідно якої щодо задоволення заяви не заперечила, також підтвердила факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з її матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_3 . Також повідомила, що спір між ними за спадкове майно відсутній. Справу просить слухати в її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч.3 ст. 294 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заявника та заінтересованої особи.

В зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 зроблено відповідний запис №2 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько заявниці - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 від 05.01.1999 року (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про смерть серія НОМЕР_3 , видане повторно 13.01.2024 р. (а.с. 8).

Після смерті матері залишилося спадкове майно - земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: в урочищі «Вище пилорами» - 0,40 га, в урочищі «Біля Хреста» - 1,09 га, в с. Мислів Калуського району, та будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується довідкою на житловий будинок, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини №14 від 17.01.2024року (а.с. 12).

Після смерті матері заявник звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини, що підтверджується відповіддю приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Гошовської С.В. від 10.01.2024 року № 7/02-14 (а.с. 5).

Мати заявниці ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею були зареєстровані чоловік заявниці: ОСОБА_5 (зять померлої), який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (що підтверджується свідоцтвами про смерть серія НОМЕР_4 , видане 20.02.2015 року (а.с. 11)), дочка заявниці (онука померлої, зацікавлена особа) - ОСОБА_2 разом з сином (правнуком померлої) - ОСОБА_6 . Дана обставина також підтверджується довідкою на житловий будинок, яка видається в зв`язку з оформленням спадщини №14 від 17.01.2024року (а.с. 12).

Хоч проживання заявниці було зареєстровано окремо від матері, однак до її смерті вона постійно проживала разом з нею, вела з нею спільно господарство та здійснювала за нею догляд. В 2009 році мати заявниці важко захворіла, а тому вона забрала її проживати до себе в АДРЕСА_2 . З того часу і до своєї смерті мати заявниці проживала із нею, так як постійно хворіла і вона за нею доглядала до її смерті. Факт постійного спільного проживання на час смерті матері заявниці з нею за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується Актом від 11.01.2024року, складеним ТзОВ «Управляюча компанія «Комфорт-Дім». У вищевказаному акті даний факт також підтверджено показами свідків-сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 14). Вказаний факт також підтвердила і зацікавлена особа по справі у своїй заяві від 08.02.2024 р.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявникам необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з матір`ю на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявників юридичні наслідки, від яких залежать їх майнові права на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 264, 265, 315 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини з її матір`ю - спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: