УХВАЛА

12 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 752/17800/22

провадження № 61-12052ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маринушкін Арсен Григорович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Юнекс Банк» про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення невиплаченої заробітної плати внаслідок зміни істотних умов праці та відшкодування моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

1. 28 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 (далі - позивач) - адвокат Маринушкін А. Г. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у цивільній справі № 752/17800/22.

2. Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

І. Щодо сплати судового збору

3. В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) до касаційної скарги позивачем не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону. Натомість додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4 774,40 грн, що не відповідає ставці цього збору, встановленій Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

4. У даній касаційній скарзі представник позивачапросить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким визнати незаконними та скасувати накази про зміну істотних умов праці і про встановлення посадового окладу та встановлення неповного робочого часу, стягнути невиплачену заробітну плату у розмірі 268 896,74 грн та стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.

5. Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі (пункт 1 частини першої статті 5 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

6. З огляду на викладене позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення невиплаченої заробітної плати. Проте позивач має сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі за двома вимогами немайнового характеру про визнати незаконними та скасування наказів і за вимогою майнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

7. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

8. За змістом підпунктів 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання цією особою позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

9. Позивач з позовом до суду звернулася у 2022 році. Згідно зі статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 1 січня 2022 року становив 2 481,00 грн.

10. За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзаци перший, другий частини третьої статті 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).

11. Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

12. При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону від 8 липня 2011 року № 3674-VI).

13. З урахуванням наведеного розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 4 775,68 грн, виходячи з наявності двох вимог немайнового характеру (2 481,00 грн х 0,4 х 2 х 200% х 0,8 = 3 175,68 грн) та вимоги майнового характеру (100 000,00 грнх 1% х 200% х 0,8 = 1 600,00 грн).

14. Оскільки позивач сплатила лише 4 774,40 грн судового збору, то має доплатити 1,28 грн та надати суду документ про його доплату.

15. Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

16. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

17. Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

18. Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

19. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

20. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

21. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

22. За змістом наведених приписів, особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

23. У поданій касаційній скарзі є посилання на постанови Верховного Суду, проте підстави касаційного оскарження, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК, чітко не зазначені. Тому позивач повинна зазначити такі підстави (підставу) та навести відповідне обґрунтування.

24. Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК), в окремих випадках не підтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК).

ІIІ. Щодо змісту касаційної скарги

25. Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

26. Натомість в порушення вимог пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК у касаційній скарзі представником позивача - адвокатом Маринушкіним А. Г. не зазначена дата отримання ним та позивачем копії постанови Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року.

ІV. Недоліки, які необхідно усунути

27. Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд»:

1) документа, що підтверджує доплату судового збору у розмірі 1,28 грн;

2) уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК, з урахуванням роз`яснень, викладених в цій ухвалі, а також дати отримання постанови суду апеляційної інстанції;

3) доказів надсилання копій уточненої касаційної скарги разом з доданими до неї матеріалами іншому учаснику справи, як цього вимагають частини сьома - дев`ята статті 43 ЦПК, до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.

28. Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

29. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).

30. Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Маринушкін Арсен Григорович, на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 31 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 серпня 2024 року у цивільній справі № 752/17800/22 залишити без руху.

2. Запропонувати ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом усунення вищевказаних недоліків та доплатити судовий збір у визначеному розмірі.

3. Роз`яснити, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

4. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя П. І. Пархоменко