Справа № 464/7952/23
пр.№ 2/464/423/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2024 м. Львів

Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 ,

встановив:

21 листопада 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № від 29.08.2021 у розмірі 73794,00 грн. та кредитним договором №/463015 в розмірі 16170,00 грн.. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.08.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , шляхом підписання акцепту оферти на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 29.08.2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, якості аналога власноручного підпису позичальника. Всі умови які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у Правилах, з якими позичальник ознайомилася до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). Вказані Правила є публічною пропозицією та розміщені на сайті товариства www.moneyboom.ua. Відповідно до графіку розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, укладений в двох примірниках, підписаний електронним підписом, який є невід`ємною частиною кредитного договору, передбачено графік погашення кредиту, в якому зазначено, що строк погашення з 29.08.2021 року по 29.09.2021 року, за 30 днів сума кредиту 7 319,00 грн., 3842,48 грн. проценти за користування кредитом. 24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24/11-22/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 73794,00 грн., з яких: 7319,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 66475,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею. 27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі по тексту - ТОВ «Гоуфінгоу») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № /463015. Кредит було надано в сумі 4 200 грн, строком на 30 днів, тобто до 25.09.2021 року, зі сплатою 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу «Миттєва позика», для продукту «Дрібні покупки» - 3,5 % на добу. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 16 170,00 грн., з яких: 4 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 970,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

Позивач зазначив, що відповідач, всупереч умовам договорів позики та кредитного договору, незважаючи на повідомлення, не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 89964, 00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Не погодившись з позовними вимогами відповідач через свого представника адвоката Ладанівську Н. І. подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними вимогами не погодився в повному обсязі, вважаючи такі безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. Щодо заборгованості за договором №/463015 від 27.08.2021 року зазначено, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, що на виконання умов договору позивач перерахував на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у сумі 4200,00 грн за кредитним договором №/463015 від 27.08.2021 року. У зв`язку із відсутністю доказів надання кредиту у погоджений сторонами спосіб, у відповідача не виникло обов`язку по його поверненню. Оскільки, позивачем не підтверджено перерахування відповідачу грошових коштів за вказаним договором, то похідна вимога про стягнення відсотків за договором задоволенню не підлягає. З огляду на наведене, в задоволенні позовних вимог в цій частині щодо договору №/463015 від 27.08.2021 року представник відповідача просив відмовити у повному обсязі за недоведеністю. Також у поданому відзиві представник відповідача просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс/18). В якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що загальний розмір заборгованості по відсоткам, яку ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 складає 78 445,00 грн, з яких: за договором № - 66475,00 грн., а за договором № /463015 - 11 970,00 грн. Відповідно до цих договорів кредити надавалися на наступні строки: кредитний договір № від 29.08.2021 року строком на 30 днів, тобто до 28.09.2021 року; кредитний договір № /463015 від 19.04.2022 року строком на 30 днів, тобто до 25.09.2021 року. З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № від 29.08.2021 року розраховуються до 28.09.2021 року, за кредитним договором № /463015 від 19.04.2022 року розраховуються до 25.09.2021 року. У постанові об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного Суду від 02.10.2020 N 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору № від 29.08.2021 року представник відповідача у поданому відзиві зазначили наступне. Як передбачено умовами договору, строк користування кредитом становить 30 днів. Графік платежів представлений у форматі Додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Всі інші умови викладені у Правилах. Відповідно до Додатку № 1 до договору № від 29.08.2021 року, проценти за користування кредитом за період з 29.08.2021 року по 28.09.2021 року становить 3842,48 грн. Звертаємо увагу, що вказаний договір не містить умов нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом, який становить 30 днів. Натомість, всупереч вищевикладеному, заборгованість нарахована відповідачу за період, який перевищує період, встановлений договором. Від так, відсотки за договором № від 29.08.2021 року в сумі 62 632,52 (66475,00 3842,48 грн.) нараховані неправомірно. В позові просили відмовити.

10.01.2024 року через систему «Електронний суд» позивач направив відповідь на відзив, в якому покликався на обставини, аналогічні наведеним в позовній заяві. Наголосив, що позивачем доведено факт укладення відповідачем кредитного договору та договору позики в електронному вигляді, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань. При цьому подали клопотання про витребування доказів, зазначивши, що з метою ґрунтовного, повного та об`єктивного вирішення справи, враховуючи, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не має можливості отримати інформацію про рахунок відповідача у АТ «Приватбанк». Тому просили витребувати у АТ «Приватбанк» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих в банку станом на 27.08.2021 року; інформацію щодо належності ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ; виписку по рахунку за номером картки № НОМЕР_1 ; інформацію про надходження з 27.08.2021 по 30.08.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 4200 грн.; інформацію щодо наявності у ОСОБА_1 карткових рахунків відкритих у банку станом на 29.08.2021; інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 ; виписку по рахунку за номером № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 та інформацію про надходження з 29.08.2021 по 31.08.2021 на картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 7319,00 грн. Просили позов задоволити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова Мички Б. Р. від 08.12.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу також копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів (за місцем реєстрації).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

29.08.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № , шляхом підписання акцепту оферти на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 29.08.2021 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, якості аналога власноручного підпису позичальника. Всі умови які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення та належного виконання умов договору та електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між товариством і позичальником викладені у Правилах, з якими позичальник ознайомилася до укладення договору, та які є невід`ємною частиною договору (оферти та акцепту оферти). Вказані Правила є публічною пропозицією та розміщені на сайті товариства www.moneyboom.ua. Відповідно до графіку розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, укладений в двох примірниках, підписаний електронним підписом, який є невід`ємною частиною кредитного договору, передбачено графік погашення кредиту, в якому зазначено, що строк погашення з 29.08.2021 року по 29.09.2021 року, за 30 днів сума кредиту 7 319,00 грн., 3842,48 грн. проценти за користування кредитом.

27.08.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» (далі по тексту - ТОВ «Гоуфінгоу») та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № /463015. Кредит було надано в сумі 4 200 грн, строком на 30 днів, тобто до 25.09.2021 року, зі сплатою 730 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% (процентів) на добу «Миттєва позика», для продукту «Дрібні покупки» - 3,5 % на добу. Сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.04.2022 року між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників дол. Договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 16 170,00 грн., з яких: 4 200 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 970,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

24.11.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №24/11-22/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Інфінанс» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №24/11-22/2 від 24.11.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 73794,00 грн., з яких: 7319,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 66475,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

У матеріалах справи наявні копії актів прийому-передачі Реєстру боржників за договорами факторингу від 24.11.2022 року та від 19.04.2022 року, таким чином є підтвердженим факт переходу до позивача права вимоги до ОСОБА_1 ..

Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», як новий кредитор, набуло право вимоги до ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У статті 526 Кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 вказаного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Системний аналіз положень вищевказаного законодавства свідчить про те, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд вважає встановленим факт укладення та підписання ОСОБА_1 за допомогою одноразового паролю - ідентифікатора кредитних договорів з відповідними фінансовими установами.

Відповідачем не спростовувався факт укладення згаданих договорів та отримання коштів, які у них зазначені.

Суд прийшов до переконання, що належними і допустимими доказами підтверджено факт укладення між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 договору позики №, шляхом підписання акцепту оферти на укладення договору надання позики, за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, та кредитного договору №/463015 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 , а тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 7319,00 грн. та 4200,00 грн. є обґрунтованими.

Враховуючи те, що за умовами зазначених договорів відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надав, відтак, суд приходить до переконання про те, що заборгованість за основним боргом на підставі зазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами. Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне.

Відповідно до графіку розрахунків та орієнтовна сукупна вартість кредиту, укладений в двох примірниках, підписаний електронним підписом, який є невід`ємною частиною кредитного договору, передбачено графік погашення кредиту, в якому зазначено, що строк погашення з 29.08.2021 року по 29.09.2021 року, за 30 днів сума кредиту 7 319,00 грн., 3842,48 грн. проценти за користування кредитом.

Як вбачається із позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість:

-За договором № від 29.08.2021, яка становить 73794,00 гривень, що складається з: 7319,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 66475,00 грн. - заборгованість за відсотками;

-За кредитним договором №/463015 від 27.08.2021, яка становить 16170,00 грн. з яких: 4200,00 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту та 11970,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до цих договорів кредити надавалися на наступні строки:

- кредитний договір № від 29.08.2021 року строком на 30 днів, тобто до 28.09.2021 року;

- кредитний договір № /463015 від 19.04.2022 року строком на 30 днів, тобто до 25.09.2021 року.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 зазначено, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

У Рішенні Конституційного Суду України від 22.06.2022 у справі №3-188/2020(455/20) вказано, що приписи частини другої статті 625 ЦК України, першого речення частини першої статті 1050 ЦК України та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом правовідносини, які не є взаємовиключними, адже за загальним правилом (частина перша статті 622 цього Кодексу), якщо інше не встановлено в договорі або законі, застосування заходів цивільної відповідальності не звільняє боржника від виконання зобов`язань за договором у натурі.

Таке обґрунтування Рішення Конституційного Суду України збігається з висновками Великої Палати Верховного Суду.

Саме тому, що приписи частини другої статті 625 та частини першої статті 1048 ЦК України регулюють різні за змістом відносини, які не є взаємовиключними, кредитор після прострочення повернення кредиту може вимагати як сплати процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (які нараховуються за статтею 625 ЦК України як наслідок неправомірної поведінки боржника), так і сплати кредиту та процентів за наданий кредит, нарахованих до настання строку повернення кредиту (які нараховуються за статтею 1048 ЦК України як наслідок правомірної поведінки сторін).

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, нарахування позивачем відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку дії договору позики є безпідставним, тому проценти за користування кредитними коштами за кредитним договором № від 29.08.2021 року розраховуються до 28.09.2021 року, за кредитним договором № /463015 від 19.04.2022 року розраховуються до 25.09.2021 року.

У постанові об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного Суду від 02.10.2020 №911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Щодо кредитного договору № від 29.08.2021 року зазначимо наступне.

Як передбачено умовами договору, строк користування кредитом становить 30 днів.

Графік платежів представлений у форматі Додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною таблиця обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Всі інші умови викладені у Правилах.

Відповідно до Додатку № 1 до договору № від 29.08.2021 року, проценти за користування кредитом за період з 29.08.2021 року по 28.09.2021 року становить 3842,48 грн..

Щодо кредитного договору №/463015 від 27.08.2021 зазначимо наступне.

Як вбачається із Додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту, що є невід`ємною частиною до договору фінансового кредиту, тіло кредиту 4200,00 грн., а проценти за користування кредитом становлять 2520,00 грн.

Звертаємо увагу, що вказані договори не містить умов нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом, який становить 30 днів.

Натомість, всупереч вищевикладеному, заборгованість нарахована відповідачу за період, який перевищує період, встановлений договором.

Відтак, відсотки за договором № від 29.08.2021 року в сумі 62 632,52 (66475,00 3842,48 грн.) та за договором №/463015 від 27.08.2021 в сумі 9450,00 (11970,00 грн. 2520,00 грн.) нараховані неправомірно.

Таким чином, суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики № у розмірі 11161,28 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 7319,00 грн. та сумою заборгованості за відсотками в сумі 3842,48 грн., та заборгованості за кредитним договором №/463015 в розмірі 6720,00 грн., яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу 4200,00 грн. та 2520,00 грн. заборгованість за відсотками.

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своє ухвалою витребовує відповідні докази. Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

В силу ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках передбачених цим кодексом.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна зазначити причини, з яких вона не може одержати цей доказ самостійно, до клопотання обов`язково долучаються письмові докази (відомості), які підтверджують неможливість одержання таких доказів самостійно. Всупереч вказаним вимогам, позивачем не вказано обставини, за яких позивач позбавлений самостійно надати докази та не долучено доказів на підтвердження цього.

Суд критично ставиться до вимог заяви представника позивача про витребування доказів у АТ «Приватбанк», оскільки така не може вплинути на вирішення справи по суті, а тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2684 грн., що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи.

Оскільки суд прийшов до переконання про задоволення позову частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 533,58 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274,Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 17881 (сімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 48 копійок, яка складається із заборгованості за договором позики № у розмірі 11161,48 грн. та заборгованості за кредитним договором №/463015 в розмірі 6720 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 533 (п`ятсот тридцять три) грн. 58 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк», 01032, м. Київ, вул.Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 16.02.2024 року, що є датою його ухвалення за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Головуючий Мичка Б.Р.