УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

24.01.2024

Справа № 522/23661/21

Провадження № 2/522/457/23

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

за участю: представник відповідача ОСОБА_1

розглянув у підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог приватний нотаріус Фролова Руслана Валеріївна, ОСОБА_4 про розірвання договору дарування, скасування реєстраційної дії, поновлення відомостей про право власності.

ВСТАНОВИВ:

09.12.2021 ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа нотаріус Одеського міського нотаріального округу Фролова Р.В., ОСОБА_4 про розірвання договору дарування.

В чергове підготовче засідання 24.01.2024 позивач не з`явилась, подавши 24.01.2024 клопотання про відкладення судового засідання з підстав зайнятості позивача ОСОБА_2 у той же час 24.01.2024 о 14:00 год. в іншому судовому засіданні у справі №482/17110/17 в Єланецькому районному суді Миколаївської області.

Представник відповідача висловив думку про неповажність причин неявки в дане судове засідання, оскільки підготовче провадження триває вже роками (з 2021 року). Вважає, що позивач сама затягує розгляд справи. Просить вирішити питання про закриття підготовчого провадження або про залишення позову без розгляду на розсуду, оцінивши усю процесуальну поведінку позивача у справі.

Врахувавши думку присутнього представника відповідача, беручи до уваги клопотання позивача, оцінивши усі матеріали справи, процесуальну поведінку сторін, суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, з огляду на такі висновки.

Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК України).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Положення п.1 ч.2 ст. 200 ЦПК України надають суду право за результатами підготовчого засідання постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, нез`явлення учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 ЦПК, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин (п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України), при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, якщо його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, суд залишає заяву без розгляду, що встановлено ч. 5 ст. 223 ЦПК України.

Граматичне тлумачення наведених норм процесуального права дозволяє виокремити чотири умови, за яких суд залишає позовну заяву без розгляду:

(а) неявка позивача в судове засідання;

(б) причини неявки позивача є неповажними або позивач не повідомив про причини неявки;

(в) від позивача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності;

(г) неявка позивача перешкоджає розгляду справи.

(д) належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, що бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Вказані наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Отже, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма є імперативною та дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2020 №759/6512/17, від 07.12.2020 № 686/31597/19, від 20.01.2021 № 450/1805/18.

Позивач звернулась з позовом до суду 09.12.2021. Підготовчі засідання призначались 19.01.2022, 31.08.2022, 26.09.2022, 30.11.2022, 31.01.2023, 21.03.2023, 06.06.2023, 15.08.2023, 04.10.2023, 29.11.2023, 24.01.2024.

Позивач була належним чином обізнана про час, дату і місце підготовчого засідання 29.11.2023. Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Богданова-Пуфф Т.Д. повідомив про припинення її повноважень на представництво інтересів позивача в даній справі. Однак в підготовче засідання 29.11.2023 позивач не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала.

В черговий раз позивач повторно не з`явилась у підготовче засідання 24.01.2024, подавши 24.01.2024 клопотання про відкладення судового засідання з підстав зайнятості позивача ОСОБА_2 у той же час 24.01.2024 о 14:00 год. в іншому судовому засіданні у справі №482/17110/17 в Єланецькому районному суді Миколаївської області.

З відкритих відомостей в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом перевірено, що в провадженні Єланецького районного суду Миколаївської області перебуває справа №482/17110/17 за позовом ОСОБА_2 , представництво інтересів якої в режимі відеоконференції здійснює її представник - ОСОБА_5 (ухвала від 16.10.2023).

Тобто, позивач ОСОБА_2 має представника у іншій судовій справі №482/17110/17, який в свою чергу відмовився від представництва її інтересів у даній справі з 28.11.2023.

В контексті цього суд звертає особливу увагу, що особа, яка користується правом на надання правової допомоги в одній справі, і знаючи про строки розгляду справи, повинна дбати про можливість забезпечення участі у справі, де вона не користується такою допомогою.

Позивач надала перевагу приймати участь в іншому судовому засіданні, де представництво її інтересів забезпечено, на відміну від даної справи. Суд розцінює таку процесуальну поведінку позивача, як таку, що свідчить про свідоме затягування розгляду справи, що триває з вже понад 2 роки. При тому, представник позивача ОСОБА_5 , що представляла інтереси позивача до 28.11.2023, категорично не давала закрити підготовче провадження уданій справі, кожен раз мотивуючи тим, що має багато клопотань. Проте усі клопотання були вирішені ще до припинення нею повноважень як адвоката. Після цього, позивач 29.11.2023 не з`явилась без причин, а 24.01.2024 просила відкласти судове засідання. Однак причини неявки в засідання 24.01.2024 є завідомо безпідставними, а отже, причини неповажними.

Зважаючи на цю обставину, процесуальна поведінка позивача у справі не лише повинна свідчити, що він виявляє зацікавленість в розгляді справи, але й не бути такою, що свідчить про навмисне затягування розгляду справи.

Суд зазначає, якщо позивач, що ініціював подання позову, є добросовісним, він повинен дбати про свої інтереси, повинен докладати розумних зусиль та вживати необхідні заходи для забезпечення своєї явки в судове засідання, або ж скористатися правом просити суд розглянути справу без нього.

Також особливу увагу суд звертає й на те, що якщо котрась із сторін безпричинно затягує розгляд справ, то тільки на суд покладаються ці негативні наслідки у вигляді повідомлення сторін (що відбувається за державні кошти), а при надмірному навантаженні на суд й відсутність можливості призначити судове засідання у найближчий час, тощо.

Водночас, проаналізувавши увесь характер процесуальної поведінки позивача, її представника за період підготовчого провадження, що триває з вже понад 2 роки (численні клопотання про закриті судові засідання, які подавались повторно, залучення до справи третіх осіб, співвідповідачів, які заявлялися в порядку черговості протягом декількох років, інші клопотання з процесуальних питань, невмотивовані клопотання про відвід, що визнано зловживанням процесуальними правами), відсутність намагань позивача перейти до розгляду справи по суті, свідчить про те, що позивач не стільки не заінтересована у дійсному вирішенні спору, скільки заінтересована в тому, що за наслідками подання цього позову на майно відповідача було накладено арешт. І інтереси відповідача зазнають негативних наслідків.

Ці факти ставлять під сумнів добросовісність користування позивачем своїми процесуальними правами та мають ознаки зловживання процесуальними правами, що є недопустимим.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24.04.2019 у справі № 757/23967/13-ц, від 28.10.2021 у справі № 465/6555/16-ц, від 12 .05.022 у справі № 645/5856/13-ц).

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Позивач належним чином повідомлялась про підготовчі засідання, без поважних причин не з`явилась до суду, заяв чи клопотань про розгляд справи за її відсутністю не подала, а її процесуальна поведінка є такою, що свідчить про навмисне затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 9, 10, 11 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Підсумовуючи, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду та скасування заходів забезпечення позову, що були застосовані ухвалою від 16.12.2021 у цій справі.

Керуючись ст.ст. 12, 44, 158, 98, 200, 223, 257, 260, 294, 353, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.12.2021 у справі № 522/23661/21, у вигляді «накладення арешту на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 із забороною всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії, в тому числі нотаріусам, державним реєстраторам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_2 , в тому числі в Єдиному Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 31.01.2024.

Суддя Ярема Х.С.