КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №545/2744/23
Провадження № 2/552/627/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Грицак А.Я.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідаа ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави у режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариства «Креді Агріколь Банк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 03.07.2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено комплексний договір № 33124089 відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 531 021,57 грн. строком з 03.07.2020 року по 02.07.2025 року з нарахуванням відсотків 15,9% річних та 2,9 % від суми кредиту одноразової комісійної винагороди. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором , між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній добровільно прийняв на себе зобов`язання відповідати в повному обсязі за зобов`язанням відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором. Внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_3 умов кредитного договору утворилась заборгованість у розмірі 449 326,65 грн., яка складається з строкової заборгованості 305 629,23 грн., простроченої заборгованості 60 621,78 грн., нараховані відсотки 2 426,41 грн., прострочені відсотки 44 672,85 грн., загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 35 976,38 грн., яку просили стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження.

Згідно повторного авторозподілу справу передано на розгляд судді Кузіній Ж.В.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2024 року справа прийнята до провадження.

Судове засідання проведене в режимі відео конференції.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги пославшись на викладені в позовній заяві обставини . Відзив не визнав, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Не заперечує, що відповідачем ОСОБА_3 у 2023 та 2024 роках здійснювалось внесення коштів в рахунок погашення заборгованості, які згідно умов договору зараховувались як погашення простроченої заборгованості. Жодних штрафних санкцій та нарахування комісії за кредитом банком не здійснювалось. Просив задовольнити позовні вимоги .

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, підтримала наданий відзив. Вважає, що позивач не мав права на дострокове звернення враховуючи строк кредитного договору до 02.07.2025 року, порушено процедуру звернення з позовом до суду. ЇЇ довірителем здійснювалось часткове погашення боргу, а тому нею визнається заборгованість за тілом кредиту у розмірі 251 629,23 грн., всі інші нарахування заперечує. Також заперечує нарахування та стягнення комісії у розмірі 2,90% від суми кредиту та штрафних санкцій.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причина неявки невідома.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що згідно Комплексного договору № 3/3124089 (кредиту та застави) від 03 липня 2020 року , що укладений між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_3 , банк надав відповідачу ОСОБА_3 кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а останній зобов`язався повернути банку кредит у порядку та в строки встановлені договором. Кредит надано в сумі 531 021,57 грн., строк кредиту до 02.07.2025 року включно, процентна ставка 15,90 % річних, комісійна винагорода 2,90 % від суми.

Відповідно до ст.1054 ЦК України вищевказаний договір є кредитним договором, за умовами якого банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, та сплатити проценти, передбачені договором.

Зазначений комплексний договір є чинним, відповідачем ОСОБА_3 не оспорений, підлягає виконанню, тобто у даному випадку слід виходити із презумпції правомірності кредитного договору.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено представником відповідача ОСОБА_2 , банк виконав свої зобов`язання за Комплексним договором, надав відповідачу ОСОБА_3 обумовлені договором кошти.

03 липня 2020 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 укладено договір поруки № Р1/3949651 ,на підставі якого поручитель відповідач ОСОБА_4 поручається перед позивачем за повне та своєчасне виконання зобов`язань ОСОБА_3 , які виникають з Комплексного договору № 3/3124089 від 03.07.2020 року.

Статтею 553 ЦК України визначено за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідачем ОСОБА_3 умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Згідно розрахунку заборгованості, що додається, станом на 13.06.2023 року наявна заборгованість у розмірі 449 326,65 грн., яка складається з строкової заборгованості 305 629,23 грн., простроченої заборгованості 60 621,78 грн., нараховані відсотки 2 426,41 грн., прострочені відсотки 44 672,85 грн., загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 35 976,38 грн.

Факт порушення умов договору та сума кредитної заборгованості підтверджуються виписками по рахунку, детальним розрахунком заборгованості, відомістю прорух кощава поточної та простроченої заборгованості по кредиту, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язань, або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів.

Згідно ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення, що регулюють договір позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 якщо договором встановлений обов`язок - позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Представником відповідача у ході судового розгляду не заперечувалось щодо наявності заборгованості відповідача ОСОБА_3 за кредитним договором, таким чином відповідач ОСОБА_3 не у повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів у розмірі та строки встановлені договором.

На адресу відповідачів позивачем направлялись повідомлення щодо наявності заборгованості по кредитному договору та погашення достроково у повному обсязі зобов`язань по поверненню кредитних коштів.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено порушення прав позивача, що і є підставою звернення з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості.

Що стосується суми заборгованості , яка підлягає стягненню, то суд приймає до уваги, що відповідачем ОСОБА_3 протягом 2023 2024 років вносились кошти на погашення кредитної заборгованості, а саме : у червні 2023 року 5 000 грн., у серпні 2023 року 7 000 грн., у березні 2024 року 10 000 грн,. у липні 2024 року 12 000 грн., у серпні 2024 року 12 000 грн., у вересні 2024 року 13 000 грн., а всього 59 000 грн.

Дані обставини підтверджені і представником позивача щодо надходження коштів після звернення позивача з позовом до суду, а тому на суму 59 000 грн. підлягає зменшенню заборгованість по кредитному договору.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статей 77, 78, 81 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.3,4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Що стосується заперечень представника відповідача ОСОБА_2 щодо неправомірності нарахування та як наслідок стягнення комісійної винагороди 2.90 % від суми кредиту, то в судовому засіданні остання не довела, що позивачем заявлена до стягнення комісійна винагорода чи заборгованість по ній.

За таких обставин, заперечення в цій частині є безпідставними.

Також є безпідставними і заперечення представника відповідача ОСОБА_2 щодо штрафних санкцій, оскільки такі вимоги позивачем до відповідачів не заявлені та представником відповідача не доведене , що такі штрафні санкції взагалі нараховані.

Визнання представником відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 251 629,23 грн. не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту. До того ж, будь-якого контр розрахунку зі сторони відповідача ОСОБА_3 суду не надано.

За таких обставин, враховуючи частково погашення відповідачем ОСОБА_3 заборгованості по кредитному договору у розмірі 59 000 грн., позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 390 326 грн. 65 коп. шляхом солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 87 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 5 863 грн. 72 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 206, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгвоаність за кредитним договором № 3/3124089 від 03 липня 2020 року у розмірі 390 326 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судовий збір у розмірі по 2 931 грн. 86 коп. з кожного.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» , місце знаходження: м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, ідентифікаційний код в .

Відповідачі: ОСОБА_3 , місце проживання АДРЕСА_1 в, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_1 в, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення виготовлений 17 вересня 2024 року.

Головуючий Ж.В.Кузіна