КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 357/1700/23 Головуючий у 1 інстанції: Цуранов А. Ю.
провадження №22-ц/824/3112/2024 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Кредитної спілки «Центр фінансових послуг», про зняття арешту,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із зазначеним позовом, в якому просив суд зняти арешти нерухомого майна: 1) номер запису про обтяження №17100188 (спеціальний розділ), здійсненого на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП НОМЕР_4, виданої 04.10.2016 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, особа, майно/права якої обтяжується: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; 2) реєстраційний номер обтяження №13019744, підстава обтяження: постанова про арешт та заборону відчуження майна боржника НОМЕР_5, виданої 23.08.2012 року Міським відділом Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що позивач є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . До складу спадщини увійшла 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 . При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини виявилось, що на вказану квартиру накладено арешти з реєстраційними номерами у спеціальному розділі 17100188, 26445867, 13019744, які здійснені на підставі постанов ДВС про арешт у ВП НОМЕР_4, НОМЕР_6, НОМЕР_7, у зв`язку з чим нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу позивачу свідоцтва про право на спадщину. Вказує, що ВП НОМЕР_5 при виконанні виконавчого листа №6-646/12 від 19.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 21 737,78 грн. закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлено за належністю), а матеріали справи знищено за терміном зберігання, ВП НОМЕР_4 при виконанні того ж виконавчого листа повернуто стягувачу на підставі постанови від 27.06.2019 року, а матеріали виконавчого провадження знищено. КС «Центр фінансових послуг» не зверталась до ДВС із заявою про прийняття виконавчого листа до виконання, наразі перебуває в стані припинення. ВП НОМЕР_8 при виконанні виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, яке закінчено у зв`язку зі смертю боржника, заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Вважаючи, що вказані арешти позбавляють його можливості реалізувати своє право, як власника, звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень), накладених на майно, порушується право апелянта, внаслідок чого позивач позбавлений змоги в повному обсязі використати своє законне право відносно спадкового майна.

Крім того, у провадженні ДВС жодних виконавчих документів відносно ОСОБА_1 не існує, тобто підстав для продовження обтяження на майно не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Водночас, в оскаржуваному рішенні Білоцерківський міськрайонний суд Київської області не встановив коло учасників справи та не зазначив третю особу - Відділ державної виконавчої служби у м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Виходячи з вищевикладеного, вважає, що Білоцерківський міськрайонний суд не здійснив належну оцінку доказів, які містяться у матеріалах справи, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв?язок доказів у їх сукупності, тому дійшов невірного висновку та незаконно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на майно після смерті батька, до складу якої входять майнові права на частку квартири, а також зобов`язання за кредитом, позивач вважається власником прав і обов`язків спадкодавця з моменту відкриття спадщини, а саме, від 16.02.2021 року.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.03.1996 року (актовий запис №371).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19.02.2021 року.

За життя ОСОБА_1 та члени його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 набули у спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва Комунальної служби приватизації державного житлового фонду м. Біла Церква від 30.09.2003 року.

Право власності на 1/4 частку вказаного нерухомого майна зареєстроване за кожним членом сім`ї в Білоцерківському міжміському бюро технічної інвентаризації, що підтверджується витягом №1759536 від 18.10.2003 року, реєстраційний номер: 3087026, номер запису: 13160, в книзі: 118.

Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на належне йому майно.

Постановою державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Мельничук М.В. №1805/02-31 від 23.09.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на1/4 частину квартири АДРЕСА_3 , що залишилась після смерті ОСОБА_1 .

Постанова нотаріуса мотивована наявністю у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження № 17100188, 26445867,13019744.

З вказаної постанови також вбачається, що спадкова справа за №328/2021 до майна ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена державним нотаріусом Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Мельничук М.В., спадкоємцем за законом є син - ОСОБА_1 , який подав заяву про прийняття спадщини за №778 від 28.04.2021 року, дочка померлого ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини після померлого батька, про що подала заяву про відмову за №781 від 28.04.2021 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 294439110 від 13.01.2022 в розділі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» містяться наступні записи: 1) номер запису про обтяження: 17100188 (спеціальний розділ), державний реєстратор: Власенко Оксана Анатоліївна, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП

№ 52680299, виданий 04.10.2016 року, видавник: старший державний виконавець Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Власенко О.А., підстава: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32054600 від 26.10.2016 14:03:55, Власенко Оксана Анатоліївна, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна, адреса: АДРЕСА_1 ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно; 2) номер запису про обтяження: 26445867, державний реєстратор: Журавльова Єлизавета Вікторівна, Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, підстава: постанова про арешт майна, серія та номер: НОМЕР_6, виданий 04.06.2018, видавник: Солом`янський РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, підстава: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 41418832 від 04.06.2018 14:34:01, ОСОБА_5 , Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, вид обтяження: арешт нерухомого майна, все нерухоме майно, відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , країна реєстрації: Україна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно; 3) номер запису про обтяження: 13019744, реєстратор: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт та заборону відчуження майна боржника НОМЕР_7, 23.08.2012 Міський відділ Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, старший державний виконавець Орловський Дмитро Сергійович, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області №9897 від 01.02.2023 року, на виконанні в указаному ДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа № 6-646/12 від 19.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» суми 21 737,78 грн. 23.08.2012 року в межах вказаного провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та внесено відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. 10.02.2014 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлено за належністю), а матеріали справи знищено за терміном зберігання.

Згідно Інформації про виконавче провадження НОМЕР_4 від 12.12.2022 року, в подальшому виконавчий лист №6-646/12 від 19.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» суми 21 737,78 грн перебував на виконанні в Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 04.10.2016 року до 27.06.2019 року та повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Борг частково стягнуто в розмірі 16 517 грн. 38 коп. Строк повторного пред`явлення: 27.06.2022. Матеріали справи знищено за терміном зберігання.

За листом Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області №34142 від 13.09.2022 року, на виконанні в указаному ДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа №1003/12264 від 10.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, починаючи від 24.07.2012 року. 23.05.2022 року вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.3 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку зі смертю боржника).

Стягувач у виконавчому провадженні НОМЕР_8 ОСОБА_2 14.02.2022 року звернулась на адресу Білоцерківського міського відділу ДВС із заявою, в якій просила закрити виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 у зв`язку зі смертю відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказала також і про відсутність претензій.

Представником відповідача-2 КС «Центр фінансових послуг» також надано копії наступних документів: кредитний договір №В-9/0101/11/170/21 від 27.07.2011 року, укладений між КС «Центр фінансових послуг» та ОСОБА_3 ; виконавчий лист Печерського районного суду м.Києва в справі № 6-646/12 від 19.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» суми 21 737,78 грн.; заява КС «Центр фінансових послуг» за вихідним №2697/19 від 07.11.2019 року адресована Білоцерківському МВ ДВС про прийняття до виконання виконавчого листа Печерського районного суду м.Києва в справі №6-646/12 від 19.07.2012 року, з відміткою ДВС про отримання 08.11.2019 року; заява КС «Центр фінансових послуг», адресована Білоцерківському МВ ДВС за №463/20 від 12.02.2020 року щодо надсилання постанови про відкриття за виконавчим листом №6-646/12 від 19.07.2012; заява КС «Центр фінансових послуг», адресована Білоцерківському МВ ДВС №281/21 від 15.02.2021 року щодо внесення до АСВП копій всіх процесуальних документів, оскільки стягувач не володіє інформацію про виконавче провадження.

Встановлено, що в матеріалах справи міститься довіреність КС «Центр фінансових послуг», в особі голови комісії з припинення Мудрого Володимира Миколайовича, якою уповноважено ОСОБА_6 на представлення інтересів спілки, в тому числі, в судах, з правами відповідача. Довіреність видана 05.01.2023 року і дійсна до 31.12.2023 року.

З відкритих джерел вбачається, що керівником організації КС «Центр фінансових послуг» дійсно є ОСОБА_7 .

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В силу положень частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі -Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

В силу частини 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках завершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у органі ДВС перебували виконавчі провадження НОМЕР_4 та НОМЕР_5 щодо виконання виконавчого листа №6-646/12 від 19.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Центр фінансових послуг» боргу в сумі 21 737,78 грн. Виконавчі провадження з виконання вказаного виконавчого документа державними виконавцями завершені у зв`язку з (1) поверненням виконавчого документа без виконання та (2) закінченням у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю, при цьому обтяження за реєстраційними номерами, які позивач просить зняти за №17100188 та №13019744 здійснені саме в межах даних виконавчих проваджень.

Згідно з ч.3 ст.37, ст.40, 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у випадку повернення виконавчого документу стягувачу без виконання та закінчення у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю не передбачено обов`язок виконавця знімати будь-які арешти з коштів чи майна боржника, так як підставою для завершення виконавчого провадження не було фактичне виконання рішення суду.

За статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За правилами ч.1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним із його особою, і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов`язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язано з його особою, а тому зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена норма не встановлює певного порядку пред`явлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобов`язання спадкодавця перед кредитором, а частина перша цієї норми зобов`язує спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борг.

При цьому вимога може бути заявлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений статтею 1281 ЦК України приймає претензії кредиторів спадкодавця.

Згідно з ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

За змістом наведеної норми матеріального права у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, тобто задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За ч. 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом частин 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти стосовно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно з ч.1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п.п.4.15 п.4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкоємця на таке майно та перевірки відсутності заборон або арешту цього майна.

За змістом постанови нотаріуса вбачається, що спадкоємцем ОСОБА_1 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину.

Таким чином, за загальним правилом за зобов`язаннями спадкодавця позивач несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, матеріали спадкової справи у справі не містяться.

У справі судом враховано доводи кредитора (відповідач-2) про те, що представник останнього дізнався про смерть позичальника 10.04.2023 року, отримавши матеріали цієї справи, при цьому з відзиву також вбачається про фактичне пред`явлення КС «Центр фінансових послуг» через нотаріальну контору запиту (претензії) спадкоємцю.

Згідно наданих сторонами доказів заборгованість за виконавчим листом №6-646/12 від 19.07.2012 року частково погашена в розмірі 16 517,38 грн. і залишок становить 5 220,40 грн, а 08.11.2019 року стягувач повторно пред`явив органу ДВС до виконання вказаний виконавчий документ.

В матеріалах справи наявні відомості про спадкове майно, належне ОСОБА_1 на момент смерті, а саме, 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , тобто зобов`язання спадкодавця перед кредитором в розмірі 5 220 грн. 40 коп. очевидно не перевищує вартості майна, одержаного позивачем у спадщину.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на майно після смерті батька, до складу якої входять майнові права на частку квартири, а також зобов`язання за кредитом, позивач вважається власником прав і обов`язків спадкодавця з моменту відкриття спадщини, а саме, від 16.02.2021 року.

Доводи позивача у відповіді на відзив суд вірно вважав безпідставними, оскільки вони не спростовують встановлених судом обставин справи, при цьому не стосуються предмету позову у даній справі та питання про дотримання кредитором строку для задоволення його вимог.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: