Справа № 157/1668/23 Головуючий у 1 інстанції: Гамула Б. С.
Провадження № 22-ц/802/276/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Власюк О. С.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою та житловим будинком, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він разом зі своєю дружиною і двома дочками з 2018 року постійно проживають у будинку його матері відповідачки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з її дозволу.

Відповідачка ОСОБА_3 проживає разом із ними та веде спільне господарство, коли перебуває в Україні, оскільки часто їздить на заробітки в Республіку Італія, а в будинку зберігає свої особисті речі та побутову техніку.

Він постійно сплачує комунальні платежі та утримує будинок у придатному для проживання стані, робить ремонти та доглядає земельну ділянку біля будинку.

Підставою звернення до суду є порушення відповідачкою його сервітутних прав, як члена її сім`ї.

По приїзду відповідачки в Україну майже завжди між ними відбувалися конфлікти. ОСОБА_3 влаштовувала скандали, пошкоджувала його речі.

Він неодноразово намагався вирішити спір добровільно у досудовому порядку, пропонував відповідачці домовитися про спільне проживання. Надісланий ним на адресу відповідачки лист із пропозицією укласти договір та з проектом договору в серпні 2022 року повернувся без відповіді із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У будинку та на території домогосподарства знаходиться багато належних йому особистих речей, побутової техніки, меблів, тварин, автомобіль та інша власність, нормальне використання яких неможливе без обтяження особистим постійним сервітутом будинку та земельної ділянки.

Будь-яким іншим способом задовольнити потреби користування своєю власністю неможливо, оскільки спірний будинок це єдине його місце проживання.

Вважає, що має право користування житловим приміщенням у порядку ст. 405 ЦК України як член сім`ї власника житла, який проживає разом із ним.

Підтверджує, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ураховуючи наведене, просив суд встановити йому, як члену сім`ї власниці будинку ОСОБА_3 особистий, безстроковий, безоплатний сервітут на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідачка відзив на апеляційну скаргу не подавала.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили. Додатково пояснили, що позивач при поданні позову зазначив неправдиву інформацію про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. З таким самим позовом ОСОБА_1 уже звертався у іншій справі № 157/648/20, рішенням суду від 04.01.2021 у задоволенні позову відмовлено і рішення суду набрало законної сили. Залишити апеляційну скаргу без задоволення, чи закрити провадження у цій справі представник відповідачки покладається на розсуд суду.

Будучи належним чином повідомлена про день та годину розгляду справи, відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання 13.03.2024 не з`явилася і її неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду необхідно скасувати, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Із поданої ОСОБА_1 позовної заяви вбачається, що він зазначив про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с.3).

Надіслана судом відповідачці ОСОБА_3 копія позовної заяви із доданими до неї матеріалами повернулася без вручення із відміткою Укрпошти про відсутність адресата за зазначеною адресою (а.с.16).

Справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності відповідачки та її представника.

Після повідомлення представником відповідачки суду апеляційної інстанції про наявність судового рішення між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав, яке набрало законної сили, судом апеляційної інстанції перевірено зазначену інформацію у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, апеляційним судом встановлено, що рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 січня 2021 року у справі № 157/648/20 задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні належним на праві приватної власності житловим будинком, розташованим на АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 з цього будинку без надання іншого жилого приміщення та відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою і цим житловим будинком.

Постановою Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 січня 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 січня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим будинком шляхом виселення із жилого приміщення та стягнення судових витрат скасовано, а справу у частині цих позовних вимог передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 січня 2021 року та постанова Волинського апеляційного суду від 30 березня 2021 року у скасованих частинах втратили законну силу.

У постанові Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у розділі «Аргументи учасників справи» зазначено, що аналіз касаційної скарги свідчить, що судові рішення оскаржуються в касаційному порядку лише в частині задоволення первісного позову та стягнення судових витрат. У частині відмови в задоволенні зустрічного позову судові рішення не оскаржуються, а тому в касаційному порядку не переглядаються.

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 уже звертався із позовом (зустрічним) до ОСОБА_3 про встановлення йому, як члену сім`ї власниці будинку ОСОБА_3 сервітуту на будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , тобто з тим самим предметом і з тих самих підстав, за вимогами якого ухвалено рішення суду від 04.01.2021, яке набрало законної сили 30.03.2021.

Пунктом 3 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки у позовній заяві позивач зазначив недостовірну інформацію, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, позовну заяву відповідачка не отримала, судом першої інстанції справу розглянуто у відсутності відповідачки і про наявність судового рішення між цими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав, яке набрало законної сили стало відомо лише при розгляді справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів доходить висновку, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 255 та ч. 1 ст. 377 ЦПК України рішення суду першої інстанції необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 374, 377, 381, 382, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення сервітуту на користування земельною ділянкою та житловим будинком.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді