Провадження № 2/643/4741/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши позовну заяву Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідачки залишок надмірно виплаченої грошової допомоги в розмірі 3579 грн. 34 коп. на рахунок Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат ХОДА та покласти на відповідача судові витрати по справі.

З позовної заяви вбачається, що місце проживання відповідачки ОСОБА_1 зазначено позивачем як: АДРЕСА_1 , як внутрішньо переміщеної особи.

Судом у відповідності до положень ст. 187 ЦПК України отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, а саме відповідь № 791568 від 18.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідно до якої відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України визначено, що позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування, якщо інше не передбачене законом.

Кабінетом Міністрів України 07.02.2022 прийнято постанову № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», яка набрала чинності 14.03.2022 року, якою, у тому числі було затверджено «Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування)» (далі Порядок).

Згідно з вимогами вказаного Порядку особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 4).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.06.2024 у справі № 554/7669/21 (провадження № 61-5805сво23) особа може мати декілька місць проживання/ перебування. Водночас законодавством визначено необхідність проведення реєстрації (декларування) місця проживання / перебування особи, яка може бути здійснена тільки за однією адресою за її власним вибором, в тому числі й на підставі договору оренди житлового приміщення. Реєстрація (декларування) місця проживання / перебування у встановленому порядку має значення для реалізації окремих прав особи, зокрема, під час вибору суду, якому підсудна справа.

Положення ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 28 ЦПК України імперативно встановлюють, що визначення територіальної юрисдикції (підсудності) здійснюється з урахуванням зареєстрованого місця проживання або перебування фізичної особи сторони у справі, якщо інше не передбачено законом.

Зазначена вимога процесуального закону унеможливлює зловживання процесуальними правами при визначенні підсудності.

Отже, в нормах ЦПК України передбачено використання лише зареєстрованого місця проживання, фактичне місце проживання фізичної особи не має правового значення. Використання для встановлення конкретного суду за визначеною територіальною підсудністю фактичної адреси проживання матиме наслідком невизначеність при вчиненні окремих процесуальних дій, адже фактичне місце проживання може змінюватись чи не щодня. Крім того, особа може мати більше ніж одне фактичне місце проживання, але зареєстроване може бути лише одне місце проживання.

Статус ВПО підтверджує отримання заявником соціальних послуг з боку держави на території Салтівського району м. Харкова та не є визначенням її адреси місця проживання відповідно до вимог Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Таким чином цивільна справа територіально не підсудна Московському районному суду м. Харкова, оскільки зазначена вище адреса відноситься до територіальної юрисдикції Первомайського міського суду Луганської області.

Розпорядженням ВССУ від 02.09.2014 № 2710/38-14 змінено підсудність Первомайського міського суду Луганської області на Рубіжанський міський суд Луганської області.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Рубіжанського міського суду Луганської області на Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Пунктом 1 ч.1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справина розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Судом враховано, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Зважаючи на те, що справа територіально не підсудна Московському районному суду м. Харкова, та враховуючи розпорядження Верховного суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22, суд вважає, що справу слід передати на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення адміністрації Салтівського району Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми грошової допомоги - передати за підсудністю до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вулиця Дніпровська, 135).

Копію ухвали про передачу справи за підсудністю направити позивачу до відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.В. Поліщук