ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8781/24 Справа № 186/1905/23 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів або звільнення від сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 30% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову 27 вересня 2016 і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.02.21року.

Його матеріальний стан змінився в сторону погіршення. Він проживає разом з батьками, які є непрацездатними, мають хронічні захворювання, перебувають на диспансерному обліку у сімейного лікаря і потребують постійного лікування, а тому він змушений витрачати частину доходу на утримання та лікування батьків, що разом зі сплатою аліментів в розмірі, що перевищує половину його доходів, ставить його в скрутне матеріальне становище.

Просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) на кожного.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року позовні вимоги задоволено. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 у справі № 188/1240/16-ц, з 30% до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягненням дитиною повноліття.

Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі судового наказу Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у справі № 188/114/21 від 08.02.2021 року, з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягненням дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог . В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин справи.

Зазначала, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність встановлених законом підстав для зменшення розміру аліментів, а саме погіршення матеріального стану у наслідок стягнення аліментів на двох дітей та утримання похилих батьків. Крім того вважає, що зазначені обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів та існували на момент винесення судових рішень про стягнення аліментів та могли бути підставою для їх оскарження у суді апеляційної інстанції.

Від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вважала, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність зменшення аліментів, оскільки малолітні діти позивача мають однакові права на утримання їх позивачем, так само, як і непрацездатні хворі батьки, то дохід позивача має бути розподілений таким чином, щоб забезпечити справедливу участь в утриманні всіх осіб, які мають право на таке утримання від позивача, та забезпечення матеріальних і духовних потреб самого позивача. Крім того, зазначені підстави виникли після ухвалення відповідних рішень.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 адвокат Меркулова Т.П.. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа та конверт із судовою повісткою, який повернувся до суду із відміткою АТ «Укрпошта» про причини не вручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 30% з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подання позову 27 вересня 2016 і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовим наказом Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 02.02.21 року.

Вказані судові рішення, копії яких додано до позову, виконуються позивачем, що підтверджено довідкою Петропавлівського відділу державної виконавчої служби від 12.07.2023 року № 15988 та постановою про відкриття виконавчого провадження № 72534378 від 15.08.2023 року; заборгованість по сплаті аліментів відсутня, що визнали сторони.

Батьки позивача ОСОБА_7 , 1955 року народження, та ОСОБА_8 , 1959 року народження, перебувають на «Д» обліку у сімейного лікаря з приводу наявних у них захворювань, діагнози зазначені у довідках амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Богинівка за місцем їх проживання.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено обставин, які у розумінні чинного законодавства дають підстави для зміни розміру стягнутих із нього аліментів на дітей.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Таким чином, враховуючи зміст статтей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками).

Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що він виплачує аліменти на утримання двох дітей і їх загальний розмір перевищує законодавчо допустимий розмір можливих відрахувань з його доходів.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 18.10.2016 року стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі 30% з усіх видів його заробітку на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .При визначенні розміру аліментів було враховано, що позивач має одну неповнолітню дитину, яку повинен утримувати.

Після ухвалення судового рішення 17.07.2018 року у відповідача народився син Арсеній, на утримання якого він також сплачує аліменти за судовим наказом Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08.02.2021 року, яким стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Таким чином після народження другої дитини та стягнення аліментів на її утримання змінився матеріальний стан позивача в сторону погіршення.

Крім того, загальний розмір відрахувань на виплату аліментів становить 55%, що суперечить положенням діючого законодавства, яким передбачено, що розмір усіх відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України (у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням), - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки він за двома судовими рішеннями став сплачувати аліменти 55% із заробітної плати, тобто наявність у платника аліментів інших дітей є підставою для зменшення визначеного раніш розміру аліментів на одну дитину.

Визначаючи розмір змінюваних аліментів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про їх зменшення до 1/6 частини на кожну дитину, оскільки ОСОБА_2 має на утриманні двох дітей і отримувачами аліментів є різні особи. Визначений судом розмір відповідає положенням Сімейного Кодексу України. Крім того суд першої інстанції врахував, що на утриманні позивача перебувають батьки пенсійного віку, які хворіють.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів апеляційного суду, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції, з урахуванням встановлених фактичних обставин дійшов обґрунтованого висновку про те, що є підстави для зміни розміру стягнутих із ОСОБА_2 аліментів на підставі судового наказу від 08 лютого 2024 року та рішення від 18 жовтня 2016 року.

Доводи про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність встановлених законом підстав для зменшення розміру аліментів, а саме погіршення матеріального стану у наслідок стягнення аліментів на двох дітей та утримання похилих батьків є безпідставними. Оскільки після народження другої дитини та стягнення аліментів на її утримання змінився матеріальний стан позивача в сторону погіршення.

Посилання на те, що зазначені обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів та існували на момент винесення судових рішень про стягнення аліментів та могли бути підставою для їх оскарження у суді апеляційної інстанції не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства.

Згідно статті 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом 5 днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином судовий наказ-це спрощена процедура розгляду вимог,яка не передбачає залучення інших осіб та збирання додаткових доказів.

Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджено обставини справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 375, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: