КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року місто Київ.

Справа № 757/55084/21-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10394/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Немировської О.В.

за участю секретаря судового засідання Рябошапка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»на рішення Печерськогорайонного суду міста Києва від 22 січня 2024року (ухвалено у складі Хайнацького Є.С. , повний текст рішення складено 01.02.2024 року)

у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (далі - відповідач, АТ КБ «Приватбанк»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: грошові кошти за Договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року у розмірі 47 678 доларів США 49 центів; проценти за користування банківським вкладом за Договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року у розмірі 23 529 доларів США 32 центи за період з 01.03.2014 року по 08.09.2021 року включно; покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 03.09.2013 року між ним та відповідачем укладено депозитний договір № SAMDN1418 «Стандарт», за умовами якого позивач вніс на депозитний рахунок банку вклад у розмірі 47 678 доларів США 49 центів на строк 183 дня по 03.03.2014 року включно; процентна ставка за цим договором становить 7 % річних; період нарахування процентів за вкладом - 1 місяць.

Згідно з п. 4 вказаного депозитного договору його дія припиняється з виплатою всієї суми вкладу з процентами, нарахованими відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 7, 8, 15 цього депозитного договору якщо по закінченні 6 місяців не заявлено банку про бажання забрати свої кошти, вклад автоматично пролонгується ще на 6 місяців. Мінімальний строк вкладу пролонгується на 6 місяців неодноразово без явки клієнта до банку. При цьому новий мінімальний строк вкладу починається на наступний день після закінчення попередніх 6 місяців.

Згідно з п. 9 вказаного депозитного договору проценти за кожні 6 місяців, на які подовжений строк вкладу, нараховуються за процентною ставкою даного найменування та мінімального строку, який діє в банку, на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладання додаткових угод до договору. Поточний розмір процентної ставки можна дізнатись у відділенні банку або на сайті банку.

Відповідно до п. 10 зазначеного депозитного договору сторони мають право достроково розірвати дійсний договір, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору.

Пунктом 13 депозитного договору передбачено, що якщо за ініціативою клієнта достроково розривається договір, а мінімальний строк вкладу вже був продовжений один або декілька разів, проценти за кожні повні 6 місяців виплачуються у повному обсязі. Проценти за останні 6 місяців, які на момент розірвання договору ще не минули, нараховуються відповідно до п. 12 цього договору за ставкою «на вимогу».

Починаючи з березня 2014 року, позивач втратив доступ до свого вкладу, та банк припинив нарахування та виплату йому процентів за депозитним договором.

02.09.2021 року позивач звернувся до банку із заявою з вимогою розірвати договір № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року, укладений сторонами, через два робочих дні після отримання цього листа та повернути вклад разом з нарахованими процентами.

Відповідач отримав вказану заяву 06.09.2021 року, проте відповідь позивачу не надав.

Відтак, договір № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року є розірваним через два банківських дні - 09.09.2021 року.

Оскільки проценти на вклад не нараховувались та не виплачувались з 01.03.2014 року, повний строк вкладу по 17.09.2021 року включно, враховуючи ненадання банком інформації позивачу щодо процентної ставки, яка діяла за вкладом після закінчення мінімального строку, позивач вважає, що для розрахунку процентів використовується ставка 7 % річних.

Посилаючись на вказані обставини, та вважаючи, що позивач позбавлений права користуватись своїм майном - грошовими коштами, на підставі ст.ст. 525, 526, 610, 611, 629, 631, 1058, 1060, 1061, 1066, 1070, 1075 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року задоволено позов.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу за договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року в розмірі 47 678 доларів США 49 центів; проценти за користування банківським вкладом за договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року в розмірі 23 529 доларів США 32 центи за період з 01.03.2014 року до 08.09.2021 року включно.

Стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 11 350 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача - Штронда А.М. 16 травня 2024 року подав засобами поштового зв`язку до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що в наслідок укладання 17.11.2014 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та ТОВ ФК "ФІНІЛОН" Договору переведення боргу за зобов`язаннями Банку щодо виплати коштів за депозитним договором №SAMDN1418 від 03.09.201Зр якій є предметом спору у даній справі, АТ КБ ПРИВАТБАНК на цей час не несе жодних зобов`язань за таким договором, а ТОВ ФК "ФІНІЛОН" є Новим боржником за договором у відповідності до умов Договору про переведення боргу від 17.11.2014р.

Вважає, що з огляду на те, що будь-яких письмових заперечень від ОСОБА_2 відносно переведення Банком на ТОВ ФК «ФІНІЛОН» боргу за договором якій є предметом спору у даній справі, на адресу Банку не надходило, то вважається, що переведення боргу Банком було здійснено зі згоди ОСОБА_2 .

А тому вважає, що належним відповідачем у даній цивільний справі має бути ТОВ "ФК "ФІНІЛОН".

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

17 червня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив представника позивача на апеляційну скаргу, якою просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

У судовому засіданні представник відповідача Штронда А.М. підтримав доводи апеляційної скарги. ОСОБА_4 та його представник - ОСОБА_5 заперечували проти задоволення апеляційної скарги. Разом з тим подали новий розрахунок заборгованості за відсотками.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.09.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір № SAMDN1418 «Стандарт», за умовами якого ОСОБА_2 передав банку грошові кошти для розміщення на депозитному вкладі відповідно до розділу «Дані за вкладом», згідно з яким сума вкладу становить 47 678,49 доларів США, вклад оформлюється на строк 183 дня до 03.03.2014 року включно; на суму вкладу нараховуються проценти за ставкою 7 % річних; мінімальний строк вкладу - 6 місяців, період нарахування процентів за вкладом - 1 місяць.

Факт внесення ОСОБА_2 вкладу в розмірі 47 678,49 доларів США на банківський рахунок, відкритий ПАТ КБ «Приватбанк», підтверджується копією квитанції від 03.09.2013 року.

Заявою про розірвання депозитних договорів та повернення депозиту від 02.09.2021 року ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «Приватбанк», у якій просив: розірвати договір № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року, укладений сторонами, через два робочих дні після отримання цього листа; видати через касу банку вклад; нарахувати та видати через касу банку проценти за вказаним договором вкладу; надіслати розрахунок нарахованих процентів, виписку руху коштів за депозитними рахунками за вказаним договором вкладу; надати інформацію щодо розміру грошових коштів на час отримання цього запиту на поточних, депозитних рахунках позивача; надати розгорнуту довідку (помісячно) з інформацією щодо розміру процентної ставки, яка діяла/діє для подовжених депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього строку вкладу за вказаним договором вкладу.

Заява про розірвання депозитних договорів та повернення депозиту від 02.09.2021 року ОСОБА_2 відправлена до АТ КБ «Приватбанк» 03.09.2021 року та одержана банком 06.09.2021 року, що підтверджується копіями накладної від 03.09.2021 року, опису вкладення у цінний лист, статусу відстеження поштового відправлення 444.

Встановлено, що 03.09.2021 року позивач направив відповідачу заяву про розірвання депозитних договорів та повернення депозиту, у якій просив, зокрема, розірвати договір № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року, укладений сторонами, через два робочих дні після отримання цього листа; видати через касу банку вклад; нарахувати та видати через касу банку проценти за вказаним договором вкладу. Ця заява отримана банком 06.09.2021 року, що не заперечується сторонами.

За умовами укладеного сторонами договору банківського вкладу № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року банк зобов`язався виплачувати вкладникові суму вкладу та проценти на неї за процентною ставкою 7 % річних.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, враховуючи висновки Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, вважав, що АТ «КБ «ПриватБанк» є боржником за договором банківського вкладу, укладеним між ним та позивачем, а, відтак, є належним відповідачем у цій справі. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що банк зобов`язаний повернути вкладнику суму депозитного вкладу, відмова від такого повернення є неправомірною, тому вимога про стягнення суми вкладу є обґрунтованою. Суд також вважав, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача процентів на суму вкладу до дати розірвання договору банківського вкладу ґрунтується на вимогах закону.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на нормах матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, що АТ «КБ «Приватбанк» не є належним відповідачем за позовними вимогами у даній справі, оскільки 17 листопада 2014 року уклав договір з ТОВ «ФК «Фінілон» про переведення боргу, за умовами якого новим боржником стало ТОВ «ФК «Фінілон», колегія суддів вважає безпідставними.

Статтею 520 ЦК України передбачено, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Законодавець встановлює обмеження на заміну боржника у зобов`язанні поза волею кредитора. Такий підхід має на меті убезпечити кредитора від непередбачуваного та неочікуваного ризику невиконання зобов`язання внаслідок заміни особи боржника. Необхідність отримання згоди кредитора на переведення боргу зумовлена тим, що особа боржника завжди має істотне значення для кредитора. Вступаючи у договірні відносини, кредитор розраховував на отримання виконання з огляду на якості конкретного боржника (здатність виконати обов`язок, платоспроможність, наявність у боржника майна тощо).

Відповідно до ст. 521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов`язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Для породження переведенням боргу правових наслідків необхідним є існування двох складових: по-перше, вчинення договору (двостороннього правочину) між новим та первісним боржниками, причому такий правочин має вчинятися у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання; по-друге, надання кредитором згоди на переведення боргу.

Відсутність згоди кредитора на переведення боргу свідчить, що договір про переведення боргу між новим та первісним боржниками не породив правових наслідків для кредитора, тобто не відбулося переведення боргу.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 липня 2023 року у справі № 175/4639/19.

Крім того, згідно із статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Для кредитора має суттєве значення особа боржника, оскільки від цього залежить забезпечення зобов`язання такими критеріями, як платоспроможність, добросовісність та надійність контрагента.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Оскільки договір між сторонами укладено у письмовій формі, який містить умови про їх двостороннє волевиявлення, передбачені статтею 205 ЦК України положення про мовчазну згоду не застосовуються до правовідносин сторін у цій справі, правочин щодо заміни кредитора також має бути укладено у письмовій формі, що спростовує доводи відповідача.

Під час судового розгляду відповідачем не надано доказів, що кредитор (позивач) надав дозвіл на заміну боржника, тому АТ КБ «Приватбанк» є належним відповідачем у даній справі.

Разом з цим колегія суддів не погоджується з розміром визначених до стягнення процентів з огляду на таке.

Порядок та умови нарахування і виплати відсотків за умовами договору законодавцем передбачено в ст. 1060, 1061 ЦК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Згідно з ч. 1 ст. 1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (ч. 5 ст. 1061 ЦК України).

В частині шостій статті 1061 ЦК України зазначено, що у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти.

Відповідно до п. 7 Договору № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року, якщо по закінченню 6 місяців ОСОБА_4 не заявив Банку бажання забрати свої кошти, вклад автоматично продовжується на 6 місяців.

Відповідно до п. 9 Договору, проценти за кожні 6 місяців, на які продовжено мінімальний строк вкладу, нараховуються за процентною ставкою, для вкладів даного найменування та мінімального строку діючого в Банку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору.

Отже, умовами Договору, при продовженні строків вкладів, розрахунок відсотків на кожний новий строк вкладу здійснюється по відсотковій ставці, діючій в Банку на день закінчення попереднього строку вкладу.

Водночас, як вже вказувалося вище, відсотки за цими договорами ОСОБА_2 просив стягнути за період з 01.03.2014 року по 08.09.2021 року включно, тобто за умовами договорів, які неодноразово були автоматично продовжені.

За приписами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, саме на позивача покладено обов`язок надати докази на підтвердження того, який саме розмір відсоткової ставки діяв в Банку на день закінчення попереднього строку вкладу, на кожен період пролонгації.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивач у письмових поясненнях від 24 липня 2024 року зробив перерахунок відсотків у відповідності до умов Договору та змін процентної ставки, відповідно до якого заборгованість банка за користування банківським вкладом за Договором складає 17 551,75 США за період з 01.03.2024 року до 08.09.2021 року включно.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував правильність такого розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, під час перегляду справи апеляційним судом було встановлено частково неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, не відповідність висновків суду наданим доказам, а відтак, рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зменшення розміру стягнутих процентів за користування банківським вкладом за договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року до 17 551, 75 доларів США за період з 01.03.2014 року до 08.09.2021 року включно. В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права та підлягає залишенню без змін.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.13ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, часткової зміни рішення суду першої інстанції, розподіл судових витрат слід змінити.

З урахуванням розміру задоволених вимог, судовий збір за подачу позовної заяви слід зменшити до 10 397 грн 73 коп.

З урахування часткового задоволення апеляційної скарги з позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати за сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 428, 39 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

За таких обставин суд зобов`язує відповідача сплати різницю у розмірі 8 969 грн 34 коп судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»року задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 січня 2024 року в частині стягнутих відсотків за користування банківським вкладом- змінити.

Зменшити розмір стягнутих процентів за користування банківським вкладом за договором № SAMDN1418 «Стандарт» від 03.09.2013 року до 17 551, 75 доларів США за період з 01.03.2014 року до 08.09.2021 року включно.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8 969 грн 34 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О.В. Желепа

Судді О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська