ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6609/24
провадження № 2-о/753/326/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КОЛЕСНИКА О.М.

при секретарі ДЯДЕЙКО К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння в подружньому житті. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Крім того, заявниками укладено договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, участь у вихованні та утриманні дитини.

В судовому засіданні представник заявників вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримала та зазначили, що дана заява відповідає волі заявників.

Заслухавши пояснення представника заявників, дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

За правилами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сторони перебувають у шлюбі з 01 червня 2005 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №138. Від шлюбу мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого наявна в матеріалах справи.

Судом встановлено, що між подружжям виникали непорозуміння та спільне життя в них не склалось через різні погляди на життя. Вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки .

При цьому, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір між батьками щодо визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, участь у вихованні та утриманні дитини від 28 березня 2024 року, відповідно до умов якого визначено забезпечення умов життя дитини, порядок та виховання та місце проживання дитини.

Відповідно до стст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін та інтересам дитини.

На підставі викладеного та керуючись стст. 3, 21, 24, 110-113 СК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», стст. 4, 10, 12-13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №138, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - ОСОБА_2 ; їй - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.