Єдиний унікальний номер №943/2300/23
Провадження № 6/943/10/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Коса І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.,

за участю заявниці ОСОБА_1

за участю представника заявниці адвоката Малиняка В.А.,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

заявниця ОСОБА_1 через представника адвоката Малиняка В.А. звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Буського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року в справі №943/2300/23, а також просила звільнити її від сплати нарахованої на користь стягувача заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним судовим наказом у порядку повороту виконання судового наказу.

В обґрунтування поданої заяви адвокат Малиняк В.А. покликався на те, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Буського районного суду Львівської області від 16.08.2019, від якого народилося троє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На утримання цих дітей за зверненням колишнього чоловіка заявниці ОСОБА_2 було видано судовий наказ Буського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року в справі №943/2300/23. Проте, незважаючи на розлучення між сторонами, вони продовжують спільно проживати, виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому вважає, що спірний судовий наказ виданий помилково, оскільки жодних правових підстав для стягнення із заявниці аліментів на дітей, яких вона утримує та спільно з ними проживає, що можуть підтвердити також свідки, на даний час не має. Відтак, представник заявниці просить визнати спірний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню та здійснити поворот його виконання.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Малиняк В.А. в судовому засіданні повністю підтримали доводи поданої заяви, покликаючись на вищевказані мотиви та просили суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення поданої заяви заперечив і просив у її задоволенні відмовити, оскільки заявниця не бере постійної участі в утриманні та вихованні дітей, часто перебувала за кордоном, а дітей фактично утримував та доглядав здебільшого він сам і допомагала йому мати, зокрема в приготуванні їжі для дітей. Коли вона перебувала за кордоном, то хіба висилала дітям солодощі та одяг, а матеріально допомагала дітям зрідка.

Заінтересована особа Буський відділ державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, незважаючи на повідомлення судом про дату, час і місце розгляду справи, а пояснень по суті заяви не подавала.

Дослідивши подану заяву, заслухавши доводи сторін та представника заявниці, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до такого висновку.

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом установлено, що судовим наказом Буського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року в справі №943/2300/23 вирішено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 30.11.2023 року (з дня подачі заяви до суду), до дня досягнення старшою дитиною повноліття.

Як слідує із Витягу з реєстру Буської територіальної громади від 29.12.2023 та довідки виконавчого комітету Буської міської ради №134 від 06.02.2024, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , а також заявниця зареєстрована та проживає разом із відповідачем ОСОБА_2 та їхніми неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Разом із тим, як вбачається із довідки виконавчого комітету Буської міської ради №396 від 24.04.2024, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована і проживає за вищевказаною адресою, однак тривалий час вона перебувала за кордоном, зокрема в такі періоди: 23.04.2023-21.05.2023, 16.06.2023-01.08.2023, 13.08.2023-12.10.2023, 10.11.2023-02.01.2024, 21.01.2024-24.04.2024.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила, що працює старостою Ожидівського старостинського округу та знає вищевказану сім`ю в силу роботи. При розмові з дітьми свідком встановлено, що діти хочуть як батька, так і матір. Також здебільшого дітей доглядає батько, оскільки мати часто перебуває за кордоном.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила, що є донькою заявниці ОСОБА_1 від попереднього шлюбу. Мати з вітчимом протягом 10 років мали хороші відносини, однак протягом останніх 2-3 років почалися конфлікти. З червня 2023 року мати періодично перебуває за кордоном на заробітках, а також проживає разом із вітчимом і дітьми, за якими доглядає, а із-за кордону присилає вітчиму на дітей грошові кошти, одяг, взуття і продукти харчування.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно частини другої статті 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Разом із тим, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Суд також бере до уваги, що за змістом ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Однак, за обставинами даної справи між сторонами вбачається наявність спору про участь батьків щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей, порядку і способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а також часток кожного із них на утримання дітей, що є, на думку суду, перешкодою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Разом із тим, судом установлено, що діти проживають разом із батьками, де їх мати періодично та часто перебувала за кордоном на тимчасових заробітках, яка пересилала матеріальну, продуктову допомогу батьку дітей на їх утримання, про що не заперечується та не спростовується стороною стягувача, а це згідно статей 180, 181 СК України на даний час виключає наявність у боржника обов`язку сплачувати на користь стягувача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, а також свідчить про відсутність у стягувача суб`єктивного права вимоги стягнення аліментів з боржника, оскільки мати, з якою проживають діти, вочевидь несе витрати на їх утримання.

За таких обставин, ураховуючи проживання заявниці з дітьми, її часткове перебування закордоном, витрати на їх утримання, періодичне перебування заявниці за кордоном на заробітках, а також наявний між сторонами спір щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей, порядку і способу стягнення аліментів на дітей, розгляд яких можливий у порядку позовного провадження, а тому суд приходить до переконання про часткове задоволення поданої заяви шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу Буського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року в справі №943/2300/23.

Разом із тим, суд вважає, що слід відмовити у вимогах заявниці про звільнити її від сплати нарахованої на користь стягувача заборгованості по сплаті аліментів за вищевказаним судовим наказом у порядку повороту виконання судового наказу, оскільки це суперечить приписам частини другої статті 445 ЦПК України, згідно якої у справах про стягнення аліментів поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача, чого заявницею не доведено.

Крім того, в силу приписів частини шостої статті 444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем, чого заявницею зроблено не було.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 19, 76, 81, 84, 160, 259, 260, 261, 263, 432, 444, 445 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи Буського відділу державної виконавчої служби у Золочівському районі Львівської області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Буського районного суду Львівської області від 07 грудня 2023 року в справі №943/2300/23.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30.04.2024 року.

Суддя Кос І. Б.