печерський районний суд міста києва
Справа № 705/289/22-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - відповідач, АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просила визнати дії АТ КБ «ПриватБанк» незаконними та стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду, завдану в наслідок незаконних дій відповідача у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 . Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 19.08.2021 року від приватного нотаріуса Андрух С.Д. надійшов лист, у якому повідомлено про те, що йому було направлено за належністю (за місцем заведеної спадкової справи) претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 21.07.2021 року № SAMDN9621 про погашення за кредитним договором від 12.05.2008 року в сумі 42 842,29 грн, до спадкоємців боржника ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем у спадковій справі № 19/2017, номер у спадковому реєстрі 61194869.

Про те, що матір`ю було оформлено кредит, позивачу не було відомо.

Згодом від АТ КБ «ПриватБанк» позивачем було отримано лист-претензію від 01.09.2021 року з вимогою сплатити заборгованість по кредитному договору, укладеному із ОСОБА_2 на загальну суму 42 842,29 грн.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернулась за допомогою до адвоката. Проте адвокатський запит банк проігнорував надавши формальну відписку. Тому позивачем самостійно було встановлено наступне.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 лютого 2017 року у справі № 705/6753/16-ц позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2008 року у розмірі 24 155,20 грн.

10.10.2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа № 705/6753/16-ц виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 11.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 24 155,20 грн. Дана постанова була направлена відповідачу.

14.11.2017 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 у зв`язку зі смертю боржника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана постанова була направлена відповідачу. Таким чином, відповідачу ще у 2017 році було відомо про смерть ОСОБА_2 .

Крім того, позивач зазначає, що у спадщину вона не вступила, а тому вважає дії відповідача злочинними, оскільки відповідачем пропущено всі можливі строки на вчинення будь-яких дій спрямованих на повернення кредитних коштів.

Після незаконних дій відповідача, позивач погано спить, відчуває постійну тривогу. Завдано моральну шкоду яка полягає у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, позивач змушена докладати великі зусилля для відновлення нормальних життєвих відносин. Протиправними діями відповідача моральному здоров`ю ОСОБА_1 спричинено значної шкоди, оскільки остання весь період намагається відновити порушені права. Враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору - незаконні дії відповідача, керуючись принципом розумності та справедливості розмір моральної шкоди становить 30 000,00 грн

Разом із тим, позивач зауважує, що не ставить вимогу про стягнення моральної шкоди. Проте, для відновлення порушеного права позивач змушена була звернутись за допомогою до адвоката.

З урахуванням наведеного, враховуючи доводи викладені в обґрунтування розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у житті позивача, порушенням нормального способу життя, розмір завданої відповідачем майнової шкоди (матеріальних збитків) становить 5 000,00 грн - витрати на правничу допомогу.

Посилаючись на вказані обставини, на підставі Конвенції з прав людини та основоположних свобод, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.04.2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07.06.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року розгляд справи відкладено на 14.09.2023 року.

14.09.2023 року до суду подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити. Зазначав, що з урахуванням наявної заборгованості у померлої ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» вчинив всі належні дії з реалізації свого суб`єктивного права, передбаченого ст. 1281 ЦК України, а тому такі дії не можна визнати незаконними. Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів витрат, понесених на правову допомогу.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.09.2023 року розгляд справи відкладено на 17.01.2024 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2024 року розгляд справи відкладено на 27.02.2024 року.

Позивач у судове засідання не з`явився; представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та позивача, в якій позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився; подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01.02.1995 року серії НОМЕР_1 виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської Ради народних депутатів Черкаської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 02.08.2017 року серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Кочержинської сільської ради Уманського району Черкаської області.

Відповідно до довідки про склад спадкоємців від 16.09.2021 року, виданої приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Андрух С.Д., єдиним спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини являється дочка спадкодавця ОСОБА_1 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14.02.2017 року стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.05.2008 року у розмірі 24 155,20 грн.

Постановою головного державного виконавця Уманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10.10.2017 року № НОМЕР_3 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 705/6753/16-ц виданого Уманським міськрайонним судом Черкаської області 11.07.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 24 155,20 грн.

Згідно з повідомленням від 19.08.2021 року № 31/02-14 приватного нотаріуса Андрух С.Д. зазначено, що йому було направлено за належністю (за місцем заведеної спадкової справи) претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 21.07.2021 року № SAMDN9621 про погашення за кредитним договором від 12.05.2008 року в сумі 42 842,29 грн, до спадкоємців боржника ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем у спадковій справі № 19/2017, номер у спадковому реєстрі 61194869.

14.11.2017 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3 у зв`язку зі смертю боржника, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана постанова була направлена відповідачу.

01.09.2021 року позивачу було надіслано претензію кредитора АТ КБ «ПриватБанк» № SAMDN9621 про погашення заборгованості за кредитним договором від 12.05.2008 року в сумі 42 842,29 грн, до спадкоємця боржника ОСОБА_2 .

Статтею 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання щодо повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст. ст.1281 і 1282 ЦК України.

Згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці в спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язанні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями боржника й вирішуються в порядку положень ст.1282 ЦК України.

За висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 року у справі № 320/6489/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в ч. ч. 2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч. 4 ст. 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Отже, ураховуючи наявність заборгованості у ОСОБА_2 , АТ КБ «ПриватБанк» вчинив належні дії з реалізації свого права, передбаченого ст.ст. 1281, 1282 ЦК України, заявивши вимогу до спадкоємця боржника, тому дії банку щодо звернення до спадкоємця боржника із вимогою про погашення заборгованості не можуть бути визнані незаконними.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Стороною позивача не доведено, а судом не встановлено порушень цивільного законодавства в діях відповідача при зверненні з вимогою до спадкоємця боржника, оскільки відповідач діяв у спосіб та в порядку, визначеному законодавством.

Крім того, необхідно зазначити, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2023 року у справі №705/2975/22 позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.05.2008 року у розмірі 1 809,81 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 20.09.2023 року у справі №705/2975/22 рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.05.2023 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не довів факту пред`явлення вимоги кредитодавцем до спадкоємця у межах строків, визначених статтею 1281 ЦК України. Саме із підстав пропущення строків банком пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців визначених статтею 1281 ЦК України, суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні позову.

Отже, вимога про пропущення банком строку була предметом розгляду в межах розгляду справи №705/2975/22, тому додаткового правового аналізу не потребує.

ОСОБА_3 також просила стягнути на її користь витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як визначено у ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу не надано до суду визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що визначено ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, детального опису робіт (наданих послуг) або акту виконаних робіт, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1281, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 137, 141, 263-265, 274-279, 280-284, 352, 354 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду), а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 04.03.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький