ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 травня 2024 року м. Чернівці

справа № 724/2584/23

провадження №22-ц/822/379/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Лисака І.Н., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Зазначала, що шлюб між нею та відповідачем, укладений 25 травня 2001 року, рішенням Старосамбірським районним судом Львівської області 16 жовтня 2014 року розірвано.

Під час шлюбу у них в сім`ї народились двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 27 березня 2014 року, яке набрало законної сили, зобов`язано відповідача виплачувати на користь позивача грошові кошти (аліменти) на утримання двох їх спільних дітей у розмірі одної третьої частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2014 року і до досягнення старшої дитини повноліття.

На підставі заяви та оригіналу виконавчого листа 16 квітня 2014 року пред`явленого до Старосамбірського відділу ДВС ГУЮ у Львівській області до примусового виконання, державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 43006615, про примусове стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частин із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 лютого 2014 року і до повноліття дітей.

Однак, на даний час рішення суду від 27 березня 2014 року, яке набрало законної сили, не виконано.

19 вересня 2022 року рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області по справі № 455/174/14 видано дублікат виконавчого листа про стягнення грошових коштів (аліменти) на утримання неповнолітньої дітей.

17 листопада 2022 року головним державним виконавцем Старосамбірського відділу ДВС- ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження №70371729 про примусове стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів (аліментів).

Станом на 01 серпня 2023 року борг відповідача зі сплати ним аліментів становить 97 566.22 гривень.

28 серпня 2023 року у зв`язку із неналежним ставлення до своїх батьківських обов`язків, рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області боржника відповідача оголошено у розшук.

В період примусового виконання рішення суду від 16 квітня 2014 року по справі № 455/174/14, відповідач, починаючи з квітня 2014 року по даний час щомісячно взагалі не сплачує аліменти.

Станом на 01 жовтня 2023 року у відповідача виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 101 421,89 грн.

Відповідач свідомо протягом тривалого часу фактично злісно ухиляється від належного виконання рішення суду (починаючи з 2014 року), стосовно щомісячної сплати грошових коштів (аліменти) на утримання дітей.

Про наявність щомісячної сплати грошових коштів (аліментів) відповідачу достеменно відомо так як державним виконавцем Старосамбірського відділу ДВС ГУЮ у Львівській області протягом примусового виконання рішення суду виносились постанови: про тимчасове обмеження у праві користуванням вогнепальною зброєю, у праві полювання, у праві виїзду за межі території України, у праві керування транспортними засобами, арешту майна та коштів, які відповідачу надсилались.

Посилаючись на зазначене, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів нараховану за період з 19 вересня 2019 року по 05 жовтня 2023 року у розмірі 101 421 грн,89 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів нараховану за період з 19 вересня 2019 року по 05 жовтня 2023 року в розмірі 101 421,89 грн. (сто одна тисяч чотириста двадцять одна гривня 89 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року та увалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим внаслідок порушення норм процесуального та матеріального права.

Зазначає що, свій обов`язок по сплаті аліментів виконував належним чином, не ухилявся від його виконання, однак у зв`язку з тим, що позивач вчасно не зверталась до виконавчої служби, а зробила це лише у 2022 році, вини ОСОБА_1 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів немає. Позивач своїми діями, які виразилися у неповідомленні державного виконавця про добровільну сплату ним аліментів, навмисно створила ситуацію, де йому здійснювалось нарахування заборгованості за попередні роки. Таким чином, у випадку, якщо суд прийде до висновку про наявність вини у діях відповідача, то така пеня по аліментах повинна стягуватись з відповідача лише з моменту коли він дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження (липень 2023 року) і до моменту погашення заборгованості (02 жовтня 2023 року).

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 25.05.2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 16.10.2014 року справа № 455/1389/14-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Згідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_7

27.03.2014 року Старосамбірським районним судом Львівської області справа № 755/174/14 видано виконавчий лист, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.04.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

16.04.2014 року державним виконавцем на підставі вище вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 43006615.

Постановою державного виконавця від 28.05.2014 року закінчено виконавче провадження та скеровано виконавчий лист за місцем роботи боржника.

27.10.2022 року Старосамбірським районним судом Львівської області справа № 755/174/14 видано дублікат виконавчого листа, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.04.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Зазначене також підтверджується ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області про видачу дублікату виконавчого листа.

17.11.2022 року державним виконавцем на підставі вище вказаного дублікату виконавчого листа відкрито виконавче провадження № 70371729.

З інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що стан виконавчого провадження № 70371729 - відкрито.

З супровідного листа від 17.11.2022 року № 1999 вбачається, що виконавцем направлялася постанова про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 .

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавцем накладалися арешти на майно відповідача та проводилися інші дії з приводу стягнення заборгованості та виконання рішення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості від 10.02.2023 року № 2010 станом на 01.02.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 129 781,22 грн.

04.07.2023 року винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 70371729 з приводу стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліментів на двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.04.2014 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Згідно до розрахунки заборгованості від 02.10.2023 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 101 421,89 грн.

Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 28.08.2023 року відповідача ОСОБА_1 оголошено у розшук.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.

У Постанові Верховного Суду України № 754/4461/21 від 09 листопада 2022 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяці, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

За змістом частини 2 ст.197 ЦПК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

За правилами частин 1-2 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за №70371729 від 02.10.2023 року, складеного державним виконавцем Старосамбірського відділу державної виконавчої служби при примусовому виконанні виконавчого листа №455/174/14 від 27.10.2022 року заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 складає 101421 грн. (а.с.40).

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що заборгованість зі сплати аліментів, за період з 19 червня 2019 року по 05 жовтня 2023 року, виникла з вини відповідача, що останнім не спростовано, тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у тому числі і на підставі відповідного судового рішення. Проте свої зобов`язання не виконував.

Державний виконавець у відповідності до норм чинного законодавства обчислив розмір заборгованості, провів індексацію розміру аліментів та повідомив сторони про розрахунок заборгованості.

Крім того обов`язком здійснювати розрахунок заборгованості по сплаті аліментів наділений державний виконавець, а не суд при ухвалені рішення про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Частиною 4 ст. 195 СК України встановлено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Доводи апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують і зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанцій стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом та не можуть бути підставами для скасування судового рішення.

Щодо квитанцій, які надані до апеляційного суду ОСОБА_1 №24 від 02.10.2023 року; ОСОБА_8 від 02.10.2023 року, призначення платежу: аліменти ОСОБА_1 , суд звертає увагу на те, що відповідно цих квитанцій, відповідач здійснив оплату коштів 02.10.2023 року, а заборгованість зі сплати аліментів розрахована станом на 01.10.2023 року.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування за доводами, викладеними у апеляційній скарзі, відсутні.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: І.Н. Лисак

О.О. Одинак