УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа № 639/3440/19

провадження № 61-16992ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року клопотання представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Мосіна А. Г. про передачу вказаної справи за підсудністю для подальшого розгляду справи до Ленінського районного суду м. Харкова задоволено.

Цивільну справу № 639/3440/19 за позовною заявою ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, направлено за підсудністю до Ленінського районного суду м. Харкова.

З вказаною ухвалою суду не погодився ОСОБА_1 та подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року відмовлено

узадоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Полтави від 02 травня

2023 року. Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року.

27 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року

у цій справі, у якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду

від 23 жовтня 2023 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до Ленінського районного суду

м. Харкова.

Ухвалою Верховного Суду від 04 грудня 2023 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків, зокрема запропоновано заявнику подати до суду клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення із наведенням підстав для його поновлення, а також поданням доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції.

29 грудня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 10 січня 2024 року

№ 38/0/226-24, на підставі службової записки Секретаря Першої судової палати Луспеника Д. Д. у зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Ступак О. В., призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2024 року для розгляду касаційної скарги визначено суддю-доповідача Сердюка В. В., суддів, які входять до складу колегії:

Карпенко С. О., Фаловська І. М.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року мотивована тим, про існування

зазначеного судового рішення заявник дізнався лише 02 листопада 2023 року після перегляду застосунку «Дія». До вказаної дати ні заявник, ні його представник копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду не отримували. На підтвердження вказаного суду надано відповідні докази.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку

на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів

з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали,

колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема, касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення заявникові судового рішення.

Таким чином, недоліки касаційної скарги усунуто.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання,

суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв

чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заявник також включає до касаційної скарги заперечення на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 02 травня 2023 року про передачу вказаної справи за підсудністю для подальшого розгляду справи до Ленінського районного суду

м. Харкова.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України скарги на ухвали,

що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції

чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги

на відповідне рішення чи постанову.

За змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України ухвали про передачу справи на розгляд іншого судуне підлягають касаційному оскарженню окремо

від постанови суду апеляційної інстанції.

Таким чином, заперечення на ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду може включатися до касаційної скарги на судове рішення, яким спір вирішено

по суті та її доводи будуть перевірені судом під час касаційного перегляду постанови суду апеляційної інстанції.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови

у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати з Київського районного суду м. Полтави цивільну справу

№ 639/3440/19 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська