Справа № 172/101/24
Провадження № 2/172/33/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Лук`яненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що вона 27.01.1997 року придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 64,3 кв.м. Договір посвідчений приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б. та зареєстрований 29.01.1997 року у Попаснянському районному бюро технічної інвентаризації. До початку повномасштабного вторгнення вона постійно проживала у вказаній квартирі, де була і зареєстрована. Також її проживання у квартирі підтверджується банківськими квитанціями про оплату комунальних послуг за період з грудня 2020 по січень 2022 року. Внаслідок бойових дій її квартира зруйнована і вона через мобільний за стосунок «Дія» подала заяву про зруйноване майно, однак право власності на квартиру не підтверджено у зв`язку з відсутністю інформації про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Після цього вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Вінницької міської ради, який своїм рішенням № 70919815 від 27.12.2023 року відмовив у проведенні реєстраційних дій, так як згідно з наданими відомостями архіви Попаснянського бюро технічної інвентаризації знаходяться на тимчасово окупованій території, тому неможливо отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, проведеної до 01.01.2013 року. З відповідей Луганської обласної військової адміністрації та Попаснянської міської військової адміністрації їй стало відомо, що архіви Попаснянського БТІ з тимчасово окупованої території України евакуйовані не були через активне ведення бойових дій, тому доступ до них наразі відсутній. Просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 64,3 кв.м., житловою площею 38,0 кв.м.

Ухвалою від 24.01.2024 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивачка надала заяву про проведення підготовчого засідання та подальший розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.

Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 27.01.1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Попаснянського районного нотаріального округу Селегень А.Б., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 .

Вказаний договір зареєстрований у Попаснянському районному бюро технічної інвентаризації в реєстраційну книгу за № 6959.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.10.2017 року та довідки від 18.03.2022 року № 509- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою і її місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 .

Державним реєстратором рішенням № 70919815 від 27.12.2023 року відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою від 26.12.2023 року за реєстраційним номером 58724670, так як згідно з наданими відомостями архіви Попаснянського бюро технічної інвентаризації знаходяться на тимчасово окупованій території, тому неможливо отримати інформацію щодо реєстрації об`єкту нерухомого майна, державна реєстрація права власності якого була проведена до 01.01.2013 року.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру.

Питання про розподіл судових витрати слід вирішити відповідно до ст. 141-142 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 142, 200, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

3. Стягнути з Попаснянської міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви до суду в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк