Справа №170/498/24 Провадження № 2-о/613/75/24
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
18 вересня 2024 року м. Богодухів
Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Шалімов Д.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в.о. начальника відділу Сєдіна І.М., орган опіки та піклування Шацької селищної ради, про встановлення батьківства,-
До Богодухівського районного суду Харківської області з Шацького районного суду Волинської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в.о. начальника відділу Сєдіна І.М., орган опіки та піклування Шацької селищної ради, про встановлення батьківства.
Суддя розглянувши дану заяву приходить до висновку, що її необхідно залишити без руху з наступних підстав.
Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.
У рішенні від 14.12.2011 №19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
В абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.
Згідно абз. 3-5 п. 7 Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.
Крім того, як вбачається із роз`яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст.128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження.
У першому випадку передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.
Відповідно до ч. 3 ст.128, ч. 1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Якщо ймовірний батько дитини помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе тоді, коли імовірний батько дитини живий.
ОСОБА_1 , який вважає себе батьком дитини, звертається до суду із заявою про встановлення батьківства, в окремому провадженні, а тому заявнику потрібно визначитись в якому провадженні слід розглядати його заяву.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 175 КК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
В ухвалі Шацького районного суду Волинської області зазначено, що зареєстроване місце проживання заявника: АДРЕСА_1 в , але на даний час проживає в м. Харкові , тобто заява не містить дійсних адрес заявника.
Крім того, ОСОБА_1 заінтересованою особою вказує в.о. начальника відділу ОСОБА_3 , однак у заяві не зазначено, які саме вимоги стосуються даної особи.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.
Частиною 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду на усунення вказаних в ухвалі недоліків.
З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175,177,185, 260, 293, 294 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луганській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в.о. начальника відділу Сєдіна І.М., орган опіки та піклування Шацької селищної ради, про встановлення батьківства залишити без руху, надавши заявнику п`ятиденний строк із дня отримання цієї ухвали для усунення вказаних вище недоліків.
Попередити заявника про наслідки невиконання ухвали суду, передбачені ч. 3 ст. 185 ЦПК України, а саме, що позовна заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

СУДДЯ