КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/6929/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Кафідової О.В.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Хоменка Віталія Олексійовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК», на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК» до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯР», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна, ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В липні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯР», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Юлія Вікторівна, ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння. Зазначило, що 02 вересня 2010 року між ТОВ «ЯР» та ТОВ«ДБК» був укладений Договір №3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 . Згідно п. 1.1 вказаного Договору з метою своєчасного спорудження Об`єкта будівництва ТОВ «ЯР» передає частину права і повноважень Замовника будівництва Об`єкта, а ТОВ«ДБК» приймає на себе частину прав і повноважень Замовника, які передаються за цим Договором. Відповідно до п. 3.1.1 вказаного Договору в редакції Додаткової угоди № 2 від 26.12.2014 до Договору № 3 від 02.09.2010р. визначено вичерпний перелік житлових приміщень, зокрема, номери квартир, що передаються ТОВ «ЯР» на виконання вказаного Договору. Пунктом 2.7. цього Договору передбачено, що ТОВ «ЯР» не має права відчужувати та обтяжувати будь-яким способом майнові права, передані ТОВ «ДБК» за цим Договором, а також об`єкт інвестування, зазначені у переліку об`єктів інвестування. Відповідно до п. 2.9. Договору № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу підземним паркінгом по АДРЕСА_1 від 01 вересня 2010 року, ТОВ «ЯР» без письмового погодження з ТОВ «ДБК» не має права підписувати чи виступати як сторона за будь-яким договорами, укладеними на виконання цього Договору. Вказаний Об?єкт будівництва, а саме: житлово-офісний комплекс з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 був введений експлуатацію 15 грудня 2014 року. Після введення в експлуатацію вказаного житлово-офісного комплексу йому було присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_2 . 02 вересня 2010 року між ТОВ «ДБК» та ТОВ «БМК Тріада» був укладений Договір №4 на будівництво жилово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору Замовник-Інвестор (ТОВ «ДБК») доручає, а Генпідрядник (ТОВ «БМК Тріада») зобов`язується здійснити будівництво Об?єкта: житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 , загальною площею квартир 31 937 кв.м. з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями загальною площею 3 465 кв.м., творчими майстернями загальною площею 2 731 кв.м., підземними паркінгами загальною площею 14 303 кв.м. Генпідрядник виконує роботи по будівництву Об?єкта з інженерним забезпеченням у відповідності з затвердженою проектно-кошторисною документацією і технічною характеристикою Об?єкта із прокладанням зовнішніх інженерних мереж та споруд, зовнішнього освітлення, благоустрою та озеленення території. 02 квітня 2015 року Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видана довідка про сплату ТОВ «ДБК» пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва у сумі 11 243,53 тис. грн. на бюджетний рахунок розвитку спеціального фонду міського бюджету в Головному управлінні Державної казначейської служби України. Згідно Переліку інвесторів, затвердженого Директором ТОВ «ДБК» від 19 січня 2016 року, у вказаному житлово-офісному комплексі з підземним паркінгом Товариству належить наступне нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , зокрема, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 211,4 кв.м. Факт належності вказаної квартири ТОВ «ДБК» підтверджує підписаний сторонами Перелік об?єктів інвестування, що передаються ТОВ «ДБК» на об?єкті будівництва житловий комплекс з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , який з додатком до Договору № 3 від 02 вересня 2010 року. З отриманої ТОВ «ДБК» інформації з Державного реєстру речових прав стало відомо, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 , в порушення вимог Договору № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 від 02 вересня 2010 року без отримання згоди та вчинення дій на відчуження було відчужено ТОВ «ЯР» на користь іншої особи. Згідно Інформаційної довідки №175021393 від 24.07.2019р., 24 червня 2019 року державним реєстратором Мельником Д.С. (Комунальне підприємство «Центр правової допомоги та реєстрації», м. Київ) здійснено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 04/04/2016-220 від04.04.2016 за ОСОБА_2 . В подальшому вказана квартира була поділена на дві. 13 лютого 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В. зареєстровано право власності окремо на квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 . 28 лютого 2020 року здійснена подальша реалізація квартири АДРЕСА_4 у власність ОСОБА_1 .

ТОВ «ДБК» посилається на те, що спірна квартира належить йому і була відчужена особою, яка не мала на це право. Між ТОВ «ДБК» та ОСОБА_1 відсутні жодні правочини або рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру. ТОВ «ДБК» просило витребувати спірне нерухоме майно із чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на свою користь.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року в задоволенні позову ТОВ «ДБК» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ДБК» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що укладеним 02 вересня 2010 року між ТОВ «ЯР» та ТОВ «ДБК» Договором № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 та додатками до нього чітко передбачений розподіл об`єктів нерухомого майна, де квартира АДРЕСА_3 належить ТОВ «ДБК». Факт належності вказаної квартири ТОВ «ДБК» також підтверджується Переліком об`єктів інвестування, що передаються ТОВ «ДБК» на об`єкті будівництва житловий комплекс з підземним паркінгом за адресою: АДРЕСА_1 , який є додатком до Договору № 3 від 02 вересня 2010 року. ТОВ «ДБК» здійснювало будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 та несло пов`язані з ним витрати. Саме ТОВ «ДБК», як інвестор і замовник будівництва об`єкту є первісним власником квартири АДРЕСА_3 . Вказана квартира включена до його балансу, що підтверджується відповідною довідкою, а тому ТОВ «ДБК» може розраховувати на повернення свого майна, незважаючи на добросовісність та відплатність його набуття сторонніми особами. На думку апелянта суд першої інстанції безпідставно послався на те, що ТОВ «ДБК» не зареєструвало своє право на спірну квартиру. Державна реєстрація не є способом набуття права власності, а виступає лише засобом підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі визначених законом документів. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції безпідставно послався на постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року по справі № 761/22446/20. При розгляді вказаної справи не вирішувалися та не досліджувалися обставини щодо витребування майна та підтвердження права власності будь-якої особи на спірне майно.

В апеляційній інстанції представник районі м. Києва, який є додатком до Договору № 3 від 02 вересня 2010 року підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , представник ТОВ «Яр», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В., ОСОБА_2 повторно не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність. Відповідачка ОСОБА_1 направила відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ДБК», в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши пояснення представника «ДБК», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 02.09.2010 між ТОВ «ДБК» та ТОВ «Яр» був укладений Договір № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 .

Пунктом 1.1. даного Договору визначено, що з метою своєчасного спорудження Об`єкта будівництва ТОВ «Яр» передає ТОВ «ДБК» частину прав і повноважень Замовника будівництва Об`єкта, а ТОВ «ДБК» приймає на себе частину прав і повноважень Замовника, які їй передаються за цим Договором. Під Об`єктом будівництва сторони розуміють житлово-офісний комплекс з підземним паркінгом і нежилими та творчими майстернями за адресою: АДРЕСА_1 . Під Об`єктом інвестування сторони розуміють окреме приміщення в Об`єкті будівництва, яке після закінчення будівництва може бути виділене і зареєстроване як окремий об`єкт нерухомості.

Пунктом 2.5. Договору № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 , визначено, що з метою виконання зобов`язань ТОВ «ДБК» за Договором, ТОВ «Яр» при укладанні цього Договору передає ТОВ «ДБК» майнові права на всі об`єкти інвестування і Об`єкти будівництва.

Пунктами 2.6., 2.7. Договору визначено, що ТОВ «Яр» несе повну відповідальність за дійсність майнових прав, які передані нею за цим Договором ТОВ «ДБК». ТОВ «Яр» не має права відчужувати та обтяжувати будь-яким способом майнові права, передані ТОВ «ДБК» за цим Договором, а також об`єкти інвестування, зазначені у Переліку об`єктів інвестування.

Відповідно до п. 2.9. Договору ТОВ «Яр» без письмового погодження зі ТОВ «ДБК» не має права підписувати чи виступати як сторона за будь-якими договорами, укладеними на виконання цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що ТОВ «ДБК» отримує: 26 731 кв.м загальної площі квартир, 3 119 кв.м нежилих приміщень, 2458, 88 кв.м творчих майстерень, 355 машиномісць паркінгу (а.с. 8-22).

02 вересня 2010 року між ТОВ «ДБК» та ТОВ «БМК Тріада» був укладений Договір №4 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору визначено, що ТОВ «ДБК» доручає, а ТОВ «БМК Тріада» зобов`язується здійснити будівництво Об?єкта: житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 , загальною площею квартир 31 937 кв.м. з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями загальною площею 3 465 кв.м., творчими майстернями загальною площею 2 731 кв.м., підземними паркінгами загальною площею 14 303 кв.м. Генпідрядник виконує роботи по будівництву Об?єкта з інженерним забезпеченням у відповідності з затвердженою проектно-кошторисною документацією і технічною характеристикою Об?єкта, із прокладанням зовнішніх інженерних мереж та споруд (ТП; РП; ІТП; Насосні), зовнішнього освітлення, благоустрою та озеленення території (а.с. 23-28).

Визначений Договором Об`єкт будівництва був введений в експлуатацію 15.12.2014 року та йому присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом готовності об`єкта до експлуатації від 15.12.2014 року. Сертифікатом Серія ІУ № 20 від 23.12.2014 Державна архітектурно-будівельна інспекція України засвідчила відповідність закінченого будівництвом об`єкта «Будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 ».

02 квітня 2015 року Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видана довідка про сплату пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва. Згідно вказаної довідки, Інвестор ТОВ «ДБК» перерахував пайові кошти у сумі 11 243,53 тис. грн. на бюджетний рахунок розвитку спеціального фонду міського бюджету в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві (а.с. 29).

Згідно розпорядження Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 411 від 27.07.2015р., йому було присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_2 .

Відповідно до укладеного між ТОВ «Яр» та ОСОБА_2 договору № 04/04/2016-220 купівлі-продажу майнових прав від 04.04.2016 рокуТОВ «Яр» продало ОСОБА_2 майнові права на квартиру АДРЕСА_5 . 24.06.2019 року державним реєстратором КП «Центр правової допомоги та реєстрації» м. Київ Мельником Д.С. здійснена державна реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_5 (номер запису про право власності 32154509), рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47521391 від 26.06.2019 14:42:46 (а.с. 30).

У подальшому квартиру АДРЕСА_3 була поділена відповідно до висновку про можливість поділу об`єкта нерухомого майна від 30 жовтня 2019 року, виданого ФОП ОСОБА_3 , внаслідок чого виникло дві квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 105,9 кв.м., та АДРЕСА_3 , загальною площею 105,5 кв.м. (а.с. 43, 44).

28.02.2020 року квартира АДРЕСА_3 була відчужена на користь ОСОБА_1 відповідно до умов договору договору купівлі-продажу, посвідченого 28.02.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В. (а.с. 45).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ДБК» до ОСОБА_1 , третя особа: ТОВ «ЯР», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Лахно Ю.В., ОСОБА_2 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно.

Особа, яка ставить питання про витребування майна на свою користь на цій правовій підставі, повинна в першу чергу довести наявність у неї права власності на спірне майно.

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Заявляючи позовні вимоги про витребування із володіння ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_6 , ТОВ «ДБК», посилалося на те, що саме воно є її власником і що квартира була відчужена без згоди дійсного власника майна особою, яка не мала на це права.

Як встановлено судом та це не заперечує позивач, ТОВ «ДБК» не зареєструвало право власності на квартиру АДРЕСА_4 , хоча Об`єкт будівництва було введено в експлуатацію ще 15.12.2014 року - за два роки до укладення Договору № 04/04/2016-220 купівлі-продажу майнових прав від 04.04.2016між ТОВ «ЯР» та ОСОБА_2 .

На підтвердження порушення свого права власності ТОВ «ДБК» послалося на договір №3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 від 02.09.2010, укладений із ТОВ «ЯР», додаток до нього, Перелік об`єктів, що передаються ТОВ «ДБК» на об`єкті будівництва за адресою АДРЕСА_7 , в якому також зазначена квартира АДРЕСА_3 .

Разом з тим, в п.1.1 вказаного Переліку зазначено, що остаточний розподіл об`єктів інвестування сторони домовились здійснити після обмірів БТІ, згідно п. 3.1. Договору № 3 від 02.09.2010 року (а.с. 11-19).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 було відомо про укладення між ТОВ «ДБК» та ТОВ «ЯР» договору №3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 від 02.09.2010, з Переліком об`єктів, що передаються ТОВ «ДБК». Крім того, саме ТОВ «Яр» було належним користувачем земельної ділянки, на якій проводилося будівництво, за умовами договору № 3 на будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом по АДРЕСА_1 від 02.09.2010 року. ТОВ «Яр» передало ТОВ «ДБК» лише частину прав та обов`язків замовника будівництва об`єкта.

До позовної заяви ТОВ «ДБК» додана копія додаткової угоди №2 від 26 грудня 2014 року до договору, в п.1.2. якої зазначено, що ТОВ «ЯР» залишає за собою зокрема, житлові приміщення 2346 кв.м., з переліком квартир, до якої не включено квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 21-22). Разом з тим, вказана додаткова угода №2 від 26 грудня 2014 року не містить переліку квартир, які переходять у власність ТОВ «ДБК».

На підтвердження обставини, що вказана квартира була інвестована за його кошти, ТОВ «ДБК» надало перелік інвесторів від 19 січня 2016 року, в якому зазначено, що інвестором квартири АДРЕСА_3 є ТОВ «ДБК». Слід враховувати, що перелік інвесторів був складений самим ТОВ «ДБК» та затверджений його директором, а тому він був обґрунтовано відхилений судом.

Надана ТОВ «ДБК» №11 від 17 січня 2022 року про перебування квартири на балансі Товариства не є правовстановлюючим документом.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які беззаперечно б доводили належність ТОВ «ДБК» на праві власності спірного майна - квартири АДРЕСА_4 , суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ДБК».

В апеляційній скарзі ТОВ «ДБК» не навело посилання на докази, які б спростовували вказані висновки.

Колегією суддів встановлено, що постанова Київського апеляційного суду від 14 червня 2022 року по справі № 761/22446/20 в справі за позовом ТОВ «ДБК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , КП «Центр правової допомоги та реєстрації», ТОВ «Яр» про визнання договорів купівлі-продажу майнових прав недійсними та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, на яку послався суд першої інстанції, була змінена постановою Верховного Суду від 24 січня 2024 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДБК» про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав, укладених між ТОВ «Яр» та ОСОБА_2 . Верховний Суд зазначив, що ТОВ «ДБК» було неправильно обрано спосіб захисту. Але такі обставини не спростовують висновків суду першої інстанції в даній справі щодо оцінки наданих позивачем доказів на підтвердження наявності у нього права власності на спірну квартиру.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального права та підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Хоменка Віталія Олексійовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК», залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 травня 2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Кафідова О.В.