Справа №173/15/24
Провадження №2/173/348/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності до відповідача, ОСОБА_2

08.01.2024 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.01.2024 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 07.03.2024 року.

07.03.2024 року від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України

Згідно поданої позовної заяви позивач просить: припинити за нею та відповідачем право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити їй у власність як окремий об`єкт 17/25 частини житлового будинку з належними будівлями і спорудами у складі: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: жила 1-4 площею 10.3 кв.м., жила 1-5 площею 14.0 кв.м., жила 1-6 площею 14 кв.м., жила 1-7 площею 9.4 кв.м. в сінях а1 кухня 1-1 площею 8.2 кв.м., в тамбурі а1, коридор 1-2 площею 3.9 кв.м., санвузол 1-3 площею 3.1 кв.м., у веранді а-1 веранда І площею 12.6 кв.м., сарай «Е-1», вбиральня «Ж-1», гараж «Г-1», оглядова яма «о.я», навіс «з-1», альтанка «А-1», водогін «№1», паркан № 2, № 4, № 6, № 7, мощення І, хвіртка № 9 ворота № 10 за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: їй на праві спільної часткової власності належить 17/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка домоволодіння належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого держнотконторою 26.11.1975 року, реєстровий номер 1670. ОСОБА_3 ,. померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . після її смерті спадкоємцем є її син ОСОБА_4 .

Загальна площа земельної ділянки, де розташований будинок складає 0.0910 га (кадастровий номер :09:002:0003).

Дана 17/25 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перейшла їй у власність на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченому 08.07.2019 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстровим № 823.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки вона набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0003 розміром 0.0910 га. що розташована по АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу, посвідчений 11.06.2019 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за реєстровим № 824.

На даний час виникла необхідність виділити в окремий об`єкт 17/25 часток цієї житлової будівлі, яка належить їй на праві приватної власності, щоб вільно в подальшому розпоряджатись своїм майном без згоди інших співвласників.

Володіння з відповідачем спільною частковою власністю створює на сьогоднішній день як для неї, так напевне і для відповідача, додаткові незручності щодо: реєстрації третіх осіб у своєму житлі (необхідно отримувати дозвіл всіх співвласників будинку та реєстрацію/зняття з реєстрації), укладання відповідних договорів про комунальні послуги, оформлення субсидій, тощо.

Частки майна є фактично окремими об`єктами.

Відповідно до висновку КП «Верхньодніпровське БТІ» від 02.11.2020 року № 50 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, її частка є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна. Загальна площа частки 17/25 житлового будинку складає 75.5 кв.м., житлова - 47.7 кв.м.

Відповідно до висновку КП «Верхньодніпровське БТІ» від 02.11.2020 року № 50 їй можуть бути виділені із загального будинку наступні приміщення: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: жила 1-4 площею 10.3 кв.м., жила 1-5 площею 14.0 кв.м., жила 1-6 площею 14 кв.м., жила 1-7 площею 9.4 кв.м. в сінях а1 кухня 1-1 площею 8.2 кв.м., в тамбурі а1, коридор 1-2 площею 3.9 кв.м., санвузол 1-3 площею 3.1 кв.м., у веранді а-1 веранда І площею 12.6 кв.м., сарай «Е-1», вбиральня «Ж-1», гараж «Г-1», оглядова яма «о.я», навіс «з-1», альтанка «А-1», водогін «№1», паркан № 2, № 4, № 6, № 7, мощення І, хвіртка № 9 ворота № 10.

Даний об`єкт є окремим та може бути окремим об`єктом цивільно-правових угод, якому можливо надати поштову адресу. Тому рішенням виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 28.08.2019 року № 190 було затверджено адресу нерухомого майна, розділивши адреси на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

При зверненні до відповідача, який є іншим учасником спільної часткової власності, щодо укладення договору про виділ в натурі частки нерухомого майна, отримала від нього відмову йти до нотаріуса для укладення угоди. Така відмова відповідача порушує її права, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити .

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги визнає.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено припинення права спільної часткової власності і виділення частки із спільної часткової власності в натурі, та визнання права власності як на самостійний об`єкт нерухомості з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом встановлено, що позивач є власником 17/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка даному домоволодінні належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого держнотконторою 26.11.1975 року, реєстровий номер 1670. ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті спадкоємцем є її син ОСОБА_2 , відповідач у справі..

Дана 17/25 частина домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 перейшла у власність позивачки на підставі договору купівлі-продажу частки житлового будинку, посвідченого 08.07.2019 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрованим за реєстровим № 823, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.07.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки позивачка набула у власність земельну ділянку з кадастровим номером :09:002:0003 розміром 0.0910 га.. що розташована по АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу, посвідчений 08.07.2019 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстрований за реєстровим № 824, що підтверджується копією договору купівлі-продажу, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та витягом з державного земельного кадастру на земельну ділянку.

Позивачка бажає виділити належну їй частку в зазначеному вище домоволодінні в самостійний об`єкт нерухомості з привласненням домоволодінню окремої поштової адреси та припинити право спільної часткової власності на домоволодіння.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним

Статтею 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною радою України від 17.07.1997 року, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавленим своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що у позивачки виникло право власності на частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, тобто на законних підставах.

В зазначеному вище правовстановлюючому документі чітко визначена частка позивачки у спільній сумісній власності, домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , та перелічені будівлі і споруди, які перебувають у її власності.

За доводами позивачки вона самостійно користується та володіє належною їй часткою зазначеного вище будинку та земельною ділянкою. Спільних приміщень з відповідачем не має.

Зазначене вище домоволодіння завжди було поділене в натурі та лише формально, обліковувалося як спільне часткове майно без визначення часток в натурі.

Кожна сторона володіє конкретною, визначеною часткою домоволодіння в цілому. Дані обставини сторонами не заперечуються та підтверджуються доводами, викладеними у подані позовній заяві та наданими правовстановлюючими документами на домоволодіння.

Відповідно до ст. 392 ЦК України - Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1,3 ст. 364 ЦК України - Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.. 370 ЦК України - Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04.10.1991 року ( з наступними змінами і доповненнями - При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Верхньодніпровське БТІ» 02.11.2020 року № 50 щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, належна позивачці частка в домоволодінні є відокремленою, має окремий вхід і може бути виділена в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна. Загальна площа частки 17/25 житлового будинку складає 75.5 кв.м., житлова -47.7 кв.м..

Відповідно до висновку КП «Верхньодніпровське БТІ» від 02.11.2020 року № 50 їй можуть бути виділені із загального будинку наступні приміщення: в житловому будинку під літ. А-1 наступні приміщення: жила 1-4 площею 10.3 кв.м., жила 1-5 площею 14.0 кв.м., жила 1-6 площею 14 кв.м., жила 1-7 площею 9.4 кв.м. в сінях а1 кухня 1-1 площею 8.2 кв.м., в тамбурі а1, коридор 1-2 площею 3.9 кв.м., санвузол 1-3 площею 3.1 кв.м., у веранді а-1 веранда І площею 12.6 кв.м., сарай «Е-1», вбиральня «Ж-1», гараж «Г-1», оглядова яма «о.я», навіс «з-1», альтанка «А-1», водогін «№1», паркан № 2, № 4, № 6, № 7, мощення І, хвіртка № 9 ворота № 10.

За рішенням виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради від 28.08.2019 року № 190 було затверджено адресу нерухомого майна, розділивши адреси на АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . При цьому домоволодінню позивачки присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією рішення.

Оскільки на час розгляду справи об`єкт нерухомості, який належить позивачці, має окремий вихід, фактично є самостійним об`єктом нерухомості, за технічними характеристиками може бути виділений в самостійні об`єкт нерухомості . Проте документально продовжує перебувати в спільній частковій власності сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому права іншого із співвласників будинку не будуть порушеними, так як відповідач також має право вимагати виділити належну йому частина будинку в самостійний об`єкт нерухомого майна.

Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1 073.60 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, оскільки не вбачає вини в відповідача в порушенні права позивачки.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності - задовольнити.

Припинити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 , право спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_4 , у власність як окремий об`єкт, 17/25 частини домоволодіння та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на житловий будинок, як на окремий об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 75.5 кв.м. житловою площею 47.7 кв.м,. літ.А1, який складається із: жила 1-4 площею 10.3 кв.м., жила 1-5 площею 14.0 кв.м., жила 1-6 площею 14 кв.м., жила 1-7 площею 9.4 кв.м. в сінях а1 кухня 1-1 площею 8.2 кв.м., в тамбурі а1, коридор 1-2 площею 3.9 кв.м., санвузол 1-3 площею 3.1 кв.м., у веранді а-1 веранда І площею 12.6 кв.м., сарай «Е-1», вбиральня «Ж-1», гараж «Г-1», оглядова яма «о.я», навіс «з-1», альтанка «А-1», водогін «№1», паркан № 2, № 4, № 6, № 7, мощення І, хвіртка № 9 ворота № 10, розташований на присадибній земельній ділянці розміром 0.0910 га., кадастровий номер :09:002:0003

Витрати по сплаті судового збору в сумі по 1 073.60 грн., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 19.03.2024 року

Дата набрання законної сили: 09.04.2024 року