УХВАЛА

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 372/1990/18

провадження № 61-14107ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Бацай Вікторія Юріївна, Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року у вказаній справі.

Оскаржувана додаткова постанова прийнята 01 лютого 2024 року, касаційну скаргу подано 22 лютого 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України. Також касаційна скарга містить доводи, які обґрунтовують підставу касаційного оскарження, встановлену пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Судовий збір сплачений.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Матеріали справи надійшли до суду касаційної інстанції 22 лютого 2024 року, а тому відсутня доцільність у повторному розгляді питання про витребування матеріалів справи з суду першої інстанції відповідно до вимог частини сьомої статті 394 ЦПК України.

Разом зі скаргою ОСОБА_1 подає клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Вивчивши заявлене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його необґрунтованість, виходячи з таких підстав.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Відповідно до вимог частини першої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання або дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення таких прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Разом з клопотанням заявник не надає доказів примусового виконання оскаржуваного судового рішення, суд касаційної інстанції неуповноважений на підставі припущень вживати такого роду процесуальні заходи, а тому клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року до закінчення касаційного перегляду справи задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року до закінчення касаційного перегляду справи.

Надіслати іншим учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 04 квітня 2024 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров