Справа №521/3164/24
Провадження №2/521/3118/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Малиновського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Позов обґрунтований наступними обставинами.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дочка сторін навчається на 1-му курсі відділення підготовки студентів денної форми навчання Інституту права та безпеки Одеського державного університету внутрішніх справ за спеціальністю 0814 «Право», на умовах договору на контрактній основі, строк навчання 4 роки, стипендію не отримує. Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг від 01.09.2023 року складає за весь період 131800,00 грн., за 1 курс - 32950,00 грн. Позивачем було здійснено оплату навчання дочки за перший семестр 2023 року в сумі 16475,00 грн. та за другий семестр 2023 року - 16475,00 грн. Позивач вказує, що оскільки дочка навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав і не надає, аліментів не сплачує, дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні Позивачу відомо, що відповідач є працездатною особою, несе військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , має стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

31 липня 2024 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково. Вказав, що готовий сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу). Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, що наразі дійсно несе військову службу та має можливість утримувати свою дочку. Проте вважає, що розмір аліментів які просить стягнути позивач є необґрунтованим та непосильним. Вказує, що будучи в лавах ЗСУ, вимушений забезпечувати себе матеріально, а саме: купувати екіпіровку, ремонтувати техніку, витрачати кошти на ліки, оскільки проживання в окопах значно погіршує стан його здоров`я тощо. Окрім того, на його утриманні перебуває мати ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку, має вкрай важкий стан здоров`я та хворіє на помірний гіпертинзивний, атактичний синдром, ішемічну хворобу серця, міокардіофіброз, гіпертонічну хвороба ІІ ст., цукровий діабет. За останній час мати вимушена витрачати значні кошти на своє лікування, її пенсії не достатньо для того, щоб покрити всі витрати, тому він надає їй щомісячну допомогу в розмірі близько 5000 грн. ОСОБА_2 вказує, щонаразі отримує грошове забезпечення в розмірі близько 25000 грн. щомісячно, окрім того отримує додаткові виплати - грошову допомогу від 30000 грн. Отже, у разі стягнення з нього аліментів в розмірі 1/8 частки від усіх видів його доходу позивач отримуватиме аліменти на утримання дочки близько 6000 7000 грн. на місяць. Враховуючи розмір освітніх послуг, визначених в п. 3.1 Договору про надання освітньої послуги, зважаючи на те, що позивач має власне житло й дочці не потрібно його винаймати, вважає, що аліментів у розмірі 1/8 частини його доходу буде достатньо для її належного забезпечення.

20 серпня 2024 року позивач подала до суду відповідь на відзив. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем не надано доказів того, що він, будучи в лавах Збройних Сил України, вимушений забезпечувати себе матеріально та те, що має значні витати на екіпіровку, ремонт техніки, ліки тощо. Звернула увагу, що військових, зокрема мобілізованих, формою, взуттям та спорядженням забезпечує держава. Питання речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України регламентовані наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232. Цим документом затверджені норми забезпечення речовим майном та Інструкція про організацію речового забезпечення. До того ж, відповідно до норм Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці повністю забезпечуються державою витратами, пов`язаними з наданням медичної допомоги та іншими пільгами. Як вбачається з довідки про доходи № 001755 ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, і за червень 2024 року вона становила 4024,15 грн., що свідчить про те, що вона отримує дохід у вигляді пенсійних виплат і не перебуває на утриманні сина. Ні доказів надання матеріальної допомоги, ні чеків, ні виписок з картки, ні підтверджуючих документів про те, що матір знаходиться на утриманні, відповідачем не надано. На думку позивача, допомога матері, яка є особою пенсійного віку, отримує пенсію за віком, не є підставою для звільнення відповідача від надання матеріальної допомоги своїй дочці, яка навчається. Окрім того вказує, що відповідач не єдина дитина у ОСОБА_4 , у відповідача є брат, який також має обов`язок щодо утримання своєї матері. ОСОБА_1 також зазначила, щодочка будь-якого доходу не має (зокрема не отримує стипендію), не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання, а також вона перебуває на її повному утриманні. Витрати на продукти харчування, купівлю одягу та взуття, засобів гігієни та інших додаткових витрат для життя, які є беззаперечними, сплата комунальних платежів повністю покладені на неї.

Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень щодо розгляду справи у його відсутність не подавав.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, шо сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22 березня 2005 року (а.с. 8).

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 19 травня 2012 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду, а саме з 09.04.2014 року до досягнення донькою ОСОБА_5 , повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12-13).

На даний час дочка сторін навчається на 1-му курсі відділення підготовки студентів денної форми навчання Інституту права та безпеки Одеського державного університету внутрішніх справ за спеціальністю 0814 «Право», на умовах договору на контрактній основі, строк навчання 4 роки, стипендію не отримує (а.с. 18).

Вартість навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг від 01.09.2023 року складає за весь період 131800,00 грн., за 1 курс - 32950,00 грн. (а.с. 19).

Позивачем було здійснено оплату навчання дочки за перший семестр 2023 року в сумі 16475,00 грн. та за другий семестр 2023 року - 16475,00 грн. (а.с. 20-21).

Позивач зазначає, що оскільки дочка навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Дочка потребує матеріальної допомоги на навчання, а тому вимушена звернутися до суду.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу . При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як зазначає ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву, наразі він перебуває в лавах Збройних Сил України та отримує грошове забезпечення в розмірі близько 25000 грн. щомісячно, окрім того отримує додаткові виплати - грошову допомогу від 30000 грн.

Таким чином, дохід відповідача на місяць складає приблизно від 55000 грн.

Будь-які інші відомості щодо отримання відповідачем доходу та його розмір в матеріалах справи відсутні. Матеріали справи також не містять відомостей щодо наявності у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів тощо.

Своїм правом витребування доказів, передбаченим ст. 84 ЦПК України, позивач скористалась на власний розсуд.

Частково заперечуючи щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що будучи в лавах ЗСУ, вимушений забезпечувати себе матеріально, а саме: купувати екіпіровку, ремонтувати техніку, витрачати кошти на ліки тощо. Разом із цим, будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів позивачем не надано.

Суд також не приймає доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває мати ОСОБА_4 .

Так, як вбачається з довідки про доходи № 001755 ОСОБА_4 отримує пенсію за віком, і за червень 2024 року вона становила 4024,15 грн., що свідчить про те, що вона отримує дохід у вигляді пенсійних виплат.

Доказів надання ОСОБА_4 зі сторони відповідача матеріальної допомоги (чеки, квитанції, виписки по карті тощо), а також належних документів про те, що матір знаходиться на його утриманні матеріали справи не містять.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що допомога матері, яка є особою пенсійного віку, отримує пенсію за віком, не є підставою для звільнення відповідача від надання матеріальної допомоги своїй дочці, яка навчається.

Відповідачем також не спростовано того, що у нього є брат, який також має обов`язок щодо утримання своєї матері.

Відомості про наявність у відповідача інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, дочки, сина відсутні.

Таким чином, надаючи оцінку встановленим судом обставинам, зокрема вартості навчання згідно з умовами договору про надання освітніх послуг від 01.09.2023 року, вартості попутних витрат на навчання (підручники, канцелярія, проїзд до навчального закладу тощо), а також доходу відповідача та відсутності у нього інших дітей, непрацездатної дружини, батьків, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги належить задовольнити.

З відповідача на користь позивача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду, тобто з 05 березня 2024 року до досягнення дочкою двадцяти трьох років, тобто до 26 грудня 2027 року, за умови, що вона буде продовжувати навчання, а якщо навчання закінчиться раніше 26 грудня 2027 року, то до закінчення навчання.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 198, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду, тобто з 05 березня 2024 року до досягнення дочкою двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , за умови, що вона буде продовжувати навчання, а якщо навчання закінчиться раніше 26 грудня 2027 року, то до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 16 вересня 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева