Справа № 951/632/24
Провадження №2/951/238/2024
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

16 вересня 2024 року селище Козова

Суддя Козівського районного суду Тернопільської області Чапаєв Р.В., ознайомившись із поданою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна подружжя.

Після усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 05.09.2024, позивачем було викладено позовну заяву в новій редакції та уточнено ціну позову. Ціна позову, зазначена в позовній заяві, становить 186 122 грн. З підстав зміни ціни позову підлягає перерахунку розмір судового збору.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору, який сплачується за подання позовної заяви майнового характеру, повинен становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З врахуванням ціни позову, що дорівнює вартості спірного майна, котре підлягає поділу згідно з позовними вимогами, розмір судового збору повинен становити за загальним правилом 1861 грн 22 коп.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено два платежі на 1211 грн та на 12 грн, тобто на 1223 грн загалом, про що долучено відповідні документи.

У позовній заяві, викладеній у новій редакції, позивач ОСОБА_1 повідомляє, що звільнений від сплати судового збору з підстав, передбачених пунктом 13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки перебуває на службі у Збройних Силах України та є учасником бойових дій, на підтвердження чого долучив копію посвідчення. Також з наведених підстав та обґрунтувань позивач просить повернути йому сплачений ним раніше при поданні позовної заяви від 03.09.2024 судовий збір в зазначеній вище сумі.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона подана з порушенням вимог, встановлених ст. 175, 177 ЦПК України, і підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» .

Пільги щодо сплати судового збору визначено в частині 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

У прохальній частині позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як учасника бойових дій, що суддя розцінює як клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглядаючи клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суддя дійшов таких висновків.

Так, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

За змістом статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2020 у справі №545/1149/17 зазначила, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».

У цьому судовому рішенні Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав як учасників бойових дій.

Також наведена правова позиція міститься у висновках Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI, викладених, зокрема, у постанові від 09.10.2019 (справа № 9901/311/19), постанові від 20.01.2021 (справа №9901/258/20), в ухвалі від 06.05.2020 (справа № 9901/70/20, провадження №11_128заі20), у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.11.2019 (справа № 285/3858/17).

Верховний Суд зазначив, що зміст пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» в сукупності з частиною 2 статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Питання поділу спільного майна подружжя не пов`язана з наявністю та/або відсутністю у ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій.

Позовна заява ОСОБА_1 про поділ спільного майна не пов`язана з порушенням його права на соціальний захист саме як учасника бойових дій.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Ця обставина свідчить про те, що позивачем, з врахуванням ціни позову та ставки судового збору, недоплачено судовий збір в розмірі ще 638 грн 22 коп.

Враховуючи викладені вище обставини, приходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху для усунення встановлених недоліків, а саме для подання суду квитанції про сплату судового збору у належному розмірі, надавши позивачу десятиденний строк, який обраховувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Одночасно суд роз`яснює право на повернення судового збору позивачеві відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судовий збір», зокрема у разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. З врахуванням наведеного клопотання позивача про повернення сплаченого ним раніше судового збору може бути розглянуто судом та вирішено відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судовий збір» одночасно з вирішенням, зокрема, питання про повернення позовної заяви.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, надавши позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає її вимоги, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання у вказаний в ухвалі строк вимог, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала набирає законної сили після підписання її суддею та оскарженню не підлягає, складена та підписана 16.09.2024

Суддя Р.В. Чапаєв