ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/422/24 Справа № 701/618/21
УХВАЛА

31 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 позовні вимоги у справі задоволено частково та вирішено визнати відповідача батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язано Маньківський РВ ДРАЦС внести відповідні зміни до актового запису про народження № 573 від 18.11.2020 щодо заповнення графи «батько» дитини, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в сумі 5000,00 грн. щомісячно та аліменти на утримання відповідача у сумі 2000,00 грн. щомісячно, вирішено питання про розподіл судових витрат сторін.

На це рішення відповідачем 16.01.2024 подано апеляційну скаргу, якою порушено питання про його скасування.

Скаржник зазначає, що копію оскаржуваного рішення він отримав 17.10.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Одночасно, частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскільки про розгляд справи судом першої інстанції скаржник був обізнаний належним чином, що в апеляційній скарзі ним не заперечується, однак пропустив строки апеляційного оскарження на один рік та два місяці, ухвалою апеляційного суду від 17.01.2024 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху та надано строк для обґрунтування наявності в його випадку обставин непереборної сили, що у розумінні приписів ч.2 ст.358 ЦПК України може бути єдиною підставою для відкриття провадження за апеляційною скаргою, поданою через понад рік з моменту прийняття оскаржуваного судового рішення.

На виконання вказаних вимог ухвали від 17.01.2024 про залишення апеляційної скарги без руху скаржником 30.01.2024 до апеляційного суду подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження у якій вказано на те, що з 24.02.2022 та наданий час він проходить військову службу, що перешкодило йому вчасно подати апеляційну скаргу, а суд першої інстанції мав зупинити провадження у справі з урахуванням викладених обставин, а не вирішувати спір по суті.

Для підтвердження існування обставин непереборної сили, які перешкодили відповідачу подати апеляційну скаргу у передбачені процесуальним законодавством строки, скаржником надано:

- витяг з наказу від 24.02.2022 №29 про прибуття відповідача до військової частини;

- витяг з наказу від 02.12.2022 №172/дск про прибуття відповідача до військової частини;

- довідку від 25.12.2022 про обставини поранення відповідача;

- витяг з наказу від 09.02.2023 №40 про вибуття відповідача до нового місця служби;

- витяг з наказу від 10.02.2023 №10 про постановку відповідача на всі види забезпечення у військовій частині;

- довідку від 22.02.2023 про безпосередню участь відповідача з 27.11.2022 по 11.12.2022 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, в Донецькій області;

- посвідчення згідно якого відповідача 16.03.2023 відзначили почесним нагрудним знаком «Золотий хрест»;

- довідку від 23.11.2023 про безпосередню участь відповідача з 29.05.2023 по теперішній час у заходах з оборони України у Донецькій області.

Також до апеляційної скарги було додано, зокрема:

- виписку з медичної картки стаціонарного хворого про перебування відповідача на лікуванні з 04.10.2022 по 11.10.2022;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого №6281 про перебування відповідача на лікуванні з 13.12.2022 по 27.12.2022;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого №114 про перебування відповідача на лікуванні з 06.01.2023 по 17.01.2023;

- виписний епікриз №1200 стаціонарного хворого про перебування відповідача на лікуванні з 24.01.2023 по 30.01.2023;

- виписний епікриз №1349 стаціонарного хворого про перебування відповідача на лікуванні з 30.01.2023 по 06.02.2023;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого №2948 про перебування відповідача на лікуванні з 10.11.2023 по 04.12.2023.

Інші медичні документи, надані скаржником, правового значення не мають, адже стосуються лікування відповідача, що передувало часу ухвалення оскаржуваного рішення суду.

Скаржник також зазначає, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати.

Указані обставини, на думку скаржника, свідчать про існування непереборної сили, яка перешкодила йому протягом року з моменту прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції подати апеляційну скаргу.

При цьому законодавче визначення обставин непереборної сили (форс-мажорних) міститься в ч. 2 ст. 14-1 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні». Так форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Слід врахувати, що за змістом правових висновків ВС у постанові від 30.11.2021 у справі № 913/785/17, від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі №913/20/21 форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку правовідносин.

З урахуванням викладеного правового регулювання, правових висновків ВС, а також встановлених при розгляді цієї справи фактичних обставин, апеляційний суд вважає, що скаржником не доведено існування обставин непереборної сили, які у період часу з 15.09.2022 по 16.01.2024 об`єктивно та безперервно перешкоджали йому подати вчасно (в межах процесуальних строків) апеляційну скаргу на рішення суду у даній справі.

Так з аналізу змісту наказів про проходження відповідачем військової служби та наданої документації про лікування, зокрема, в мовах стаціонару, слідує, що з 17.10.2022 (дати отримання відповідачем копії оскаржуваного судового рішення) по принаймні 20.11.2022 він не виконував бойових завдань та об`єктивних перешкод для звернення до суду з апеляційною скаргою не мав, адже саме по собі прибуття до військової частини ще не свідчить про неможливість особи комунікувати в тій чи іншій формі, зокрема, засобами електронного зв`язку, з судом.

Додатково апеляційний суд приймає до уваги характер спору, що вирішувався у справі, який пов`язаний із встановленням факту батьківства та стягненням аліментів на малолітню дитину, що свідчить про необхідність врахування прав малолітньої особи, як особливо вразливої категорії населення, на утримання від батьків, при вирішення питання про перегляд рішення суду поза межами строків, визначених процесуальним законодавством.

Апеляційний суд враховує, що рішенням у справі «Устименко проти України» ЄСПЛ визнано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у зв`язку з тим, що національні суди, вирішивши відновити пропущений строк оскарження остаточного рішення у справі заявника без вказівки відповідних причин і скасувавши надалі постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд по п. 1 ст. 6 Конвенції. У цій же справі Європейський суд зазначив, що свобода розсуду національних судів при прийнятті рішення про поновлення терміну оскарження не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» вказано, що сторони справи мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що скаржником не доведено існування обставин непереборної сили, які б перешкоджали відповідачу протягом одного року та двох місяців подати апеляційну скаргу на рішення суду у даній справі, отже у відкритті апеляційного провадження на підставі приписів ч.2 ст.358 ЦПК України слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,

у х в а л и в :

заяву відповідача про поновлення строків апеляційного оскарження відхилити.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 15.09.2022 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строки та порядку, визначені цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді