Справа № 191/4041/23
Провадження № 2/191/1107/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Порошиної О.О.,

за участю секретаря Вехник С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання Ѕ частини прав та обов`язків забудовника житлового будинку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання Ѕ частини прав та обов`язків забудовника житлового будинку в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 65/99 частин земельної ділянки загальною площею 5,4396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер :01:005:0019, земельної ділянки площею 0.15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0442, житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті батька вона та її брат - ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Їхня мати (дружина померлого) ОСОБА_4 у встановлений законом строк відмовилася від прийняття спадщини. Вона з братом - ОСОБА_2 уклала договір про поділ спадкового майна від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1653, згідно якого провели розподіл спадкового майна, за яким брат отримав у власність земельну ділянку площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:001:0442, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1656. Вона отримала у власність 65/99 частин земельної ділянки загальною площею 5,4396 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, кадастровий номер :01:005:0019, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.12.2022 року, зареєстрованим в реєстрі за № 3-1654. У видачі ж свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , державним нотаріусом Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. її братові було відмовлено на підставі того, що право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , не зареєстровано. Документів підтверджуючих право власності на житловий будинок нотаріусу не було надано в зв`язку з наступних підстав: їхньому батькові ОСОБА_3 рішенням Мар`ївської сільської ради надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку, що підтверджується випискою із вказаного рішення від 14.06.1993 року, 21.06.1993 року він отримав дозвіл на будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці, в тому ж році виготовив проект забудови, 10.01.1994 року отримав дозвіл на виконання робіт, що підтверджується: випискою із рішення Мар`ївської сільської ради Синельниківського району від 14.06.1993 року; актом відводу земельної ділянки від 07.09.1993 року; випискою із рішення виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району від 21.06.1993 року; проектом забудови земельної ділянки приватного забудовника; дозволом на виконання робіт; технічними умовами електрозабезпеченням житлового будинку; рішенням виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району № 38 від 26.08.2016 року про впорядкування земельних ділянок; Технічним паспортом на спірний житловий будинок; Довідкою КП «Новомосковська міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 271 від 18.02.2022 року.

Але під час життя їхній батько по невідомим причинам право власності на вказаний житловий будинок в установленому законом порядку не оформив та не зареєстрував його, в зв`язку з чим її брат був вимушений звернутися до суду з позовом про визнання прав та обов`язків забудовника житлового будинку в порядку спадкування за законом. Суд задовольнив позовні вимоги її брата частково, а саме визнав за ним 1/2 частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку. Вказане рішення набрало законної сили 08.09.2023 року. На усне звернення її брата до Державної інспекції архітектури та містобудування з приводу готовності до експлуатації житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшої реєстрації права власності, йому роз`яснено, що декларація готовності до експлуатації житлового будинку в даному випадку може бути подана тільки на весь житловий будинок в цілому. Таким чином щоб отримати висновок готовності до експлуатації житлового будинку від ДІАіМ необхідно і за нею, як спадкоємцем першої черги за законом визнати 1/2 частину прав та обов`язків забудовника спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом.

Просить суд визнати за ОСОБА_1 , частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку.

До початку відкритого судового засідання представник позивача ОСОБА_5 надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2022 року.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач, ОСОБА_2 є сином спадкодавця. Після смерті батька позивач та відповідачка прийняли спадщину звернувшись до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу №400/2022 (яку оглянуто в судовому засіданні). Дружина спадкодавця, ОСОБА_4 у встановлений законом строк від спадщини після померлого ОСОБА_3 відмовилася, шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Судом встановлено, що 13.12.2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено спадковий договір, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. за реєстровим номером № 1653.

Відповідно до умов договору до ОСОБА_2 у спадщину переходить земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0442) площею 0,15 га в межах згідно з планом, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У спадщину ОСОБА_1 переходить 65/99 частин земельної ділянки (кадастровий номер :01:005:0010) площею 5,4396 га в межах згідно з планом, розташована на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області.

13.12.2022 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 65/99 частин земельної ділянки (кадастровий номер :01:005:0010) площею 5,4396 га в межах згідно з планом, розташована на території Старобогданівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області.

23.02.2023 нотаріус видала ОСОБА_2 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстровано та побудований будинок не введено в експлуатацію.

На підтвердження належності спадкодавцю житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем надано суду наступні документи: копію виписки з рішення виконкому Мар`ївської сільської ради від 21.06.1993 року про дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; проект забудови земельної ділянки індивідуального забудовника № НОМЕР_2 від 07.02.1994 року; дозвіл на виконання робіт від 10.01.1994 року щодо будівництва житлового будинку і господарських будівель АДРЕСА_1 ; Акт відводу земельної ділянки від 27.09.1993 року; копію рішення виконкому Мар`ївської сільської ради Синельниківського району №38 від 26.08.2016 року про впорядкування земельних ділянок по АДРЕСА_1 ; Технічний паспортом на житловий будинок; Довідку КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 271 від 18.02.2022 року про відсутність реєстрації права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: с. Первомайське Синельниківського району Дніпропетровської області.

З поданих позивачем документів, випливає, що за життя спадкодавець ОСОБА_3 не оформив і не зареєстрував права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а тому за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в той час як стаття 16 ЦК України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів, серед інших, є визнання права.

Пункт 1 ч.2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Право громадян на власність, як важливий атрибут правової держави і демократичного суспільства, закріплено в Конституції України, стаття 41 якої передбачає, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Частиною 1 статті 178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до положень ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно з ч. 3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ч.2 ст.1223 ЦК України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини, а виходячи з пункту 23 вказаної постанови в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН A3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126.

ВССУ у листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» дійшов висновку, що якщо будівництво відбулося на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, але після закінчення будівництва житловий будинок не було здано в експлуатацію, до спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного жилого будинку та господарських будівель і споруд у встановленому законом порядку, а сам житловий будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом.

У листі Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319 «Щодо порядку оформлення документів у разі смерті власника нерухомого майна» визначено, що оскільки на нерухоме майно не було оформлено право власності, то таке право в разі відсутності правовстановлюючих документів вирішується в судовому порядку.

Таким чином, будівництво спірного житлового будинку спадкодавцем здійснено на відведеній для цього земельній ділянці на законних підставах, однак він не зданий в експлуатацію, тому на підставі викладеного, до спадкоємців переходить право забудовника на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а будинок, до здачі його в експлуатацію, слід вважати незавершеним будівництвом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1267 ЦКУ частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Кожний із спадкоємців успадковує по 1/2 частині прав забудовника на спірний житловий будинок.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.08.2023 року за ОСОБА_2 визнано 1/2 частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правом реєстрації права власності вказаного житлового будинку в установленому законом порядку. Вказане рішення набрало законної сили 08.09.2023 року.

Враховуючи вказані обставини, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а також не порушують права та інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 16, 177-178, 328, 331, 346, 392, 1216-1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 частину прав та обов`язків забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , з правом реєстрації права власності на частину вказаного житлового будинку в установленому законом порядку.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Порошина