РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2024 року Київський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - ШаренкоС.Л.,
при секретарі - Реуцькій Н.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту родинних відноси,-
ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив: - встановити факт того, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_4 зазначив, що у 1952 році його батько - ОСОБА_6 , побудував житловий будинок літ.»А-1» за адресою: АДРЕСА_1 . В цьому будинку постійно проживав ОСОБА_4 та його батьки. Домоволодільцем в будинковій книзі зазначено батька позивача ОСОБА_6 , який проживав за цією адресою ще з 1937 року, тобто до будівництва у 1952 році нового будинку. Позивач проживає за цією адресою з народження. Ні позивач ні батьки позивача ніколи не покидали свого постійного місця проживання.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 . Після його смерті позивач ОСОБА_4 та його матір ОСОБА_5 фактично прийняли спадщину. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла мати позивача ОСОБА_5 , після якої ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину, оскільки продовжував проживати за вказаною адресою.
Для прийняття спадщини після померлих батьків, ОСОБА_4 звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків, однак постановами нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину: після смерті батька - оскільки не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, після смерті матері - оскільки не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, не подано документи, які підтверджують родинні відносини спадкоємця ОСОБА_4 зі спадкодавцем - ОСОБА_5 . В свідоцтві про народження ОСОБА_4 мати зазначена ОСОБА_7 . Підстава зміни прізвища матері не надано. Таким чином, оскільки ОСОБА_4 має перешкоди у оформленні своїх спадкових прав, він звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.02.2021 провадження у справі зупинено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 251 ЦПК України (у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_4 ) до вступу до участі справі правонаступників позивача.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2021 провадження у справі поновлено.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_4 залучено ОСОБА_3 .
26.08.2022 від представника відповідача Харківської міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначив, що позивач стверджує, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , є його рідними батьками, а один одному приходились чоловіком та дружиною. Однак, з наданої позивачем копії посвідки про народження № НОМЕР_2 , як не можливо ідентифікувати, прізвища осіб, які зазначені батьками, а тому не можливо зробити висновок, що посвідка саме про народження ОСОБА_4 . Крім того, жодних документів, відповідей архівів, витягів з Церковних метрик, реєстрів щодо укладання шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а також зміни останньою прізвища матеріали справи - не містять. Таким чином, матеріали справи не містять інформації та документів на підставі яких можливо зробити висновок щодо родинного зв`язку між ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .
Також представник відповідача зазначив, що у своїй позовній заяві позивач зазначає, що його батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , у 1952 році побудував житловий будинок «А-1» по АДРЕСА_1 , що нібито підтверджується копією технічного паспорту від 27.07.2020 та довідкою від 31.07.2020 виконаних ФОП ОСОБА_8 . Однак, представник відповідача вважає, що вказана довідка не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки правовстановлюючі документи на домоволодіння відсутні, а судово будівельно технічна експертиза з залученням відповідних експертів під час якої можливо встановити матеріали стін та рік побудови - не проводилась. Крім того, довідка від 31.07.2020 суперечить Характеристиці будинку садибного типу, господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в копії технічного паспорту від 27.07.2020. Відповідно до Довідки від 31.07.2020 рік побудови житлового будинку «А-1» - 1952, що, суперечить копії характеристики від 27.07.2020, згідно якої рік спорудження житлового будинку «А-1» -1985. Інформація та документи щодо проведення реконструкції або капітального ремонту житлового будинку «А-1» по АДРЕСА_1 - в матеріалах відсутні.
Відповідно до пункту 6 Пленуму право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз`яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Це майно не є об`єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.
Представник відповідача також зазначив, що в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3- 04 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється:
- оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;
- по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.
Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
Для будівництва (реконструкції) зазначеного житлового будинку позивачем до суду необхідно надати дозвільні документи, проектно-кошторисну документацію, декларації Інспекції ДАБК про початок виконання та закінчення будівельних робіт.
Враховуючи викладене, представник відповідача зазначив, що відсутні правові підстави визнання за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 66,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м. по АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями у порядку спадкування законом по 1/2 частині після ОСОБА_5 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
У судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити, встановити юридичний факт та визнати право власності в порядку спадкування за законом.
Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 , 1906 року народження з 02.04.1949 року, ОСОБА_5 , 1911 року народження з 22.10.1950 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24.05.1985 року, після проходження військової служби у період з 1973 по 1985 рік, що підтверджується будинковою книгою для прописки громадян (а.с. 23- 24).
Відповідно до інформаційної довідки з реєстру територіальної громади міста Харкова вбачається, що в подальшому за вказаною адресою ОСОБА_4 зареєстрований з 19.06.1987 року. Крім того, відповідно до довідки вбачається, що за вказаною адресою також зареєстрована ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Батько ОСОБА_4 ОСОБА_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).
ОСОБА_5 , яка як зазначав ОСОБА_4 в позові є його рідною матір`ю та дружиною його батька ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 14).
Таким чином встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 за 1 рік до смерті його батька ОСОБА_6 та за 8 років до смерті ОСОБА_5 .
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Відповідно до пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Як вбачається з архівної довідки Бюро записів актів громадянського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківській області у книзі реєстрації актів про народження по місту Харкову Харківської області за 1939 рік є запис від 13.04.1939 року (реєстраційний номер 5116) про народження ІНФОРМАЦІЯ_8 «Донец ОСОБА_10 », батьки якого: « ОСОБА_6 » (так у документі) 33 років, « ОСОБА_11 » (так у документі), 28 років, українці (а.с. 165-167).
Відповідно до листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції наданого за запит адвоката Є. Вотінцева щодо надання інформації про шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зазначено, що перевірка наявності актового запису в книгах державної реєстрації цивільного стану здійснюється за видом актового запису згідно з даними, які надав запитувач, за даними першого та другого примірників актового запису цивільного стану за сім років: за рік, указаний у запиті, а також за три попередні і три наступні роки та за поновленими актовими записами цивільного стану. Для здійснення належної перевірки наявності певних юридичних фактів та надання повної та достовірної інформації, є необхідним зазначення відомостей, за якими його можна ідентифікувати, у зв`язку з чим, для пошуку відомостей про шлюб необхідно вказати інформацію про дату та місце реєстрації шлюбу, а також рік, за яким необхідно здійснити перевірку. Крім того зазначено, що книги державної реєстрації цивільного стану по Харківській області по 1941 рік включно передані на постійне зберігання до Державного архіву Харківської області. (а.с. 184).
Будь-яких інших відомостей, які можуть підтвердити або спростувати факт родинних відносин ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 з ОСОБА_5 , матеріали справи не містять, а тому за відсутності будь-яких доказів, що підтверджують факт родинних зв`язків, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , т рідною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід відмовити.
Суд також не бере до уваги покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які за клопотанням представника допитані в судовому засіданні, оскільки вказані свідки підтверджували лише факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , але не підтверджували період з якого вони мешкали, їх фактичні відносини, а також не були обізнані про те, чи було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , чи змінювала вона своє прізвище та з яких підстав.
Щодо вимоги про визнання за ОСОБА_4 права власності по частини житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд зазначає наступне.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 347532802 від 21.09.2023 право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 181).
Поверховий план на будову літ. «А-1», що зображають зміни в житловому будинку та господарських будівлях і спорудах, також міститься відмітки про самочинне будівництво: А1, а1, а2, а4, 3-1, 3-2, 3-3і, І, ІІ, ІV. Правовстановлюючі документи відсутні. Дата виконання значиться 13.11.1985.
Відповідно до листа В.о. директора Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради Ірини ЖИНЖИКОВОЇ № 6853/0411/23 від 03.10.2023 вбачається, що КП «ХМБТІ» здійснювало делеговані повноваження щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна до 01.01.2013. В наявних архівних матеріалах станом на 31.12.2012 право власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 не оформлено, реєстрація права власності КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради не проводилась. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи за вищевказаною адресою встановлено, що користувачем зазначеного об`єкту є ОСОБА_4 . (а.с. 182).
Згідно відповіді державного архіву Харківської області № 01-30/270 від 24.09.2020 вбачається, що надати інформацію щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 можливості немає, оскільки така інформація в архіві не зберігається та місце знаходження архіву вказаної інформації невідома (а.с. 183).
Таким чином, судом встановлено, що об`єкт спірного спадкового майна, є об`єктом самочинного будівництва, правовстановлюючі документи на вказане майно та земельну ділянку на якій воно розташоване відсутні, що позбавляє позивача оформити свої спадкові права, а тому він звернувся до суду з позовом.
При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід застосовувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.
При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (стаття 1218 ЦК України).
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу.
За загальним правилом статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Стаття 331 ЦК України регулює питання набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва: право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.
Частиною третьою статті 331 ЦК України визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Не набувають такого права і спадкоємці цих осіб.
Право власності на об`єкти самочинного будівництва може бути визнано за спадкоємцем, що має право вимагати визнання такого права, виключно за умови наявності документів про право власності на землю або про право користування земельною ділянкою, що видані на ім`я спадкодавця або спадкоємця, та актів введення будівлі в експлуатацію, якщо їх наявність необхідна відповідно до вимог законодавства, чинного на час завершення будівництва.
Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Положеннями частини четвертої статті 41 Конституції України і статті 321 ЦК України встановлено принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.
Як встановлено судом, що за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , не набули у власність житловий будинок АДРЕСА_1 та не були власниками земельної ділянки, на якій він розташований, а тому суд приходить до висновку, що вказане майно не входить до спадкової маси після їх смерті.
На підставі зазначеного, з урахуванням того, що в задоволенні вимоги про встановлення факту родинних відносин відмовлено, а також враховуючи, що спадкодавці ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були власниками житлового будинку АДРЕСА_1 , оскільки вказане майно є самочинним будівництвом та доказів того, що земельна ділянка належала спадкодавцям на праві власності чи праві користування позивачем та його представником не надано, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Крім того, суд звертає увагу, що після вступу у справу правонаступника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 , до суду не надано уточненої позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, а тому судові витрати до відшкодування не підлягають.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263- 265, 268, 272 - 273 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 321, 328, 331, 376,1216-1218, 1261-1265 ЦК України, суд, -
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 (правонаступник ОСОБА_4 ) до Харківської міської ради про:
- встановлення факту того, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дружиною ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та рідною матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- визнання за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ;
- визнання за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 66,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 23.01.2024 року.

Позивач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 );

Адвокат Вотінцев Єгор Геннадійович (м. Київ, вул. Деревлянська, буд. 37);

Відповідач: Харківська міська рада (, м. Харків, м-н Конституції, 7).

Суддя: С.Л. Шаренко