Справа № 953/8475/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2024 р. м.Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Демченко С. В., перевіривши скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хільченко А. А., стягувач - ОСОБА_2 ,

установив:

13 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хільченко А. А., в якій просить закрити виконавче провадження № 75906720.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 28 серпня 2024 року старшим державним виконавцем Київського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хільченко А. А. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 75906720 з примусового виконання виконавчого листа № 640/15563/17, виданого 17 червня 2024 року Київським районним судом м. Харкова. Крім того, 28 серпня 2024 року державним виконавцем у вказаному виконавчому провадженні винесені постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та додаткових витрат виконавчого провадження. Вказала, що положеннями п. 10.2 розділу ІІІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлена заборона у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку). Посилаючись на викладене, просила закрити виконавче провадження № 75906720.

Дослідивши вказану скаргу вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

При цьому, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Положеннями ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З аналізу викладених положень вбачається, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з рішенням чи дією, яка здійснена державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, має право оскаржити дії чи рішення виконавця в порядку, передбаченому Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

ОСОБА_1 подала скаргу на дії державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 75906720, відкритому на підставі постанови старшого державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хільченко А. А. від 28 серпня 2024 року.

Зі змісту скарги вбачається, що заявниця просить суд закрити виконавче провадження № 75906720, проте фактично оскаржує рішення державного виконавця щодо винесення постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, не заявляючи при цьому вимоги про їх скасування.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження можуть бути оскаржені сторонами до відповідного адміністративного суду.

Зі змісту ч. 1 ст. 447 ЦПК України вбачається, що скарга має містити виклад обставин, в яких зазначено: рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби та зміст порушеного права скаржника.

Суд зазначає, що вимога про закриття виконавчого провадження не відповідає змісту норми ст. 447 ЦПК України.

Таким чином, скаржнику слід уточнити зміст скарги, відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України.

Згідно з ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Цивільним процесуальним кодексом України прямо не встановлено вимог до форми та змісту скарги на дії державного виконавця, тому суд, застосовуючи положення статті 10 ЦПК України, вважає за необхідне застосувати положення статті 175 ЦПК України.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Київського районного відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Хільченко А. А., стягувач - ОСОБА_2 - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 днів з дня вручення копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, у встановлений судом строк, скарга буде вважатися неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Демченко