Справа № 932/7406/23
Провадження № 2др/201/35/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

10 травня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису № 6 від 31.05.2022р., зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01.05.2022р. по 10.07.2023р. та про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 28.11.2023р. перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису № 6 від 31.05.2022р., зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01.05.2022р. по 10.07.2023р. та про відшкодування моральної шкоди.

09.04.2024р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (а.с.№92-94), яке станом на 10.05.2024р. не оскаржувалося.

17.04.2024р. до суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Ляшенко М.Г. (діє на підставі ордеру від 14.02.2024р. -а.с.№60) про поновлення строку на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн. В обґрунтування цієї заяви представник відповідача посилалася на те, що рішенням суду в задоволенні позову відмовлено, позивачкою не надано заперечень щодо витрат на професійну правничу допомогу, а тому просила стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

Копія заяви про ухвалення додаткового рішення суду разом із судовою повісткою-повідомленням була надіслана судом на адресу позивачки, що підтверджується відповідними доказами (а.с.№112-113).

Заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення суду або заяви про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу позивачкою не надано.

Разом з тим, у відповіді на відзив, яка надійшла до суду 06.03.2024р., представник позивачки - ОСОБА_3 (діє на підставі ордеру від 05.01.2024р. - а.с.№46) вважав завищеним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню попередньо встановлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, визначений відповідачем (а.с.№86-89).

Суд, вивчивши матеріали справи, заяву про ухвалення додаткового рішення від 17.04.2024р., надані письмові докази судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, відповідь на відзив від 06.03.2024р., вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення від 17.04.2024р. підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в даному випадку - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. (справа № 755/9215/15-ц) зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає.

Подаючи відзив 14.02.2024р., представник відповідача - адвокат Ляшенко М.Г. заявила про витрати на професійну правничу допомогу та подала попередній розрахунок (а.с.№61).

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, яка здійснювалася адвокатом Ляшенко М.Г., надані наступні докази: договір про надання правової допомоги від 01.02.2023р., укладений з АБ «Кияненко та партнери»; додаткова угода до договору про надання послуг у сфері права № 4.1/12-10/2021 від 12.10.2021р., за умовами п. 3.1 якого ціна договору є договірною (а.с.№107-108); акт прийому-передачі виконаних робіт від 14.02.2024р., згідно якого представником витрачено було 4,25 години на подачу заяви про ознайомлення з матеріалами справи, безпосередньо ознайомлення та підготовку і подачу відзиву (а.с.№109); платіжна інструкція від 20.02.2024р. про оплату 8 500грн. (а.с.№106).

Як зазначає представник відповідача, сторони обумовили договором про правову допомогу відкладення сплати витрат на правничу допомогу до підписання акту виконаних робіт.

Ознайомившись із наданими представником відповідача доказами, враховуючи принцип співмірності розміру витрат з реальними адвокатськими послугами, предметом позову та складністю справи (трудовий спір про визнання незаконним звільнення та іншими пов`язаними з цим позовними вимогами), суд вважає необхідним стягнути з позивачки витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн., з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі та представником відповідача вчинені дії з надання професійної правничої допомоги у справі (підготовка та подача заяви про ознайомлення зі справою, безпосереднє ознайомлення, подача відзиву на позов).

За вищезазначеного, заперечення щодо завищеного попередньо встановленого розміру витрат на професійну правничу допомогу (від 24 000 грн. до 54 000 грн.) (а.с. № 86-89), суд відхиляє, оскільки в заяві від 17.04.2024р. йдеться про стягнення лише 8 500 грн.

Таким чином, суд вважає необхідним заяву про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 274, 279, 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконними дій щодо безпідставного звільнення, визнання недійсним наказу про звільнення, визнання недійсним запису № 6 від 31.05.2022р., зобов`язання видати новий наказ про звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати за час вимушеного прогулу, зобов`язання виплатити заробітну плату та здійснити остаточний розрахунок, зобов`язання нарахувати та сплатити ЄСВ, військовий збір та інші податки та збори за період з 01.05.2022р. по 10.07.2023р. та про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.