ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» травня 2024 року

м. Харків

справа № 619/5720/23

провадження № 22ц/818/1803/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Мальованого Ю. М., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2024 року в складі судді Болибока Є.А.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 30 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № , який підписано шляхом підписання акцепту оферти від 30 вересня 2021 року на укладення договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 30 вересня 2021 року, отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора в якості аналогу власноручного підпису позичальника.

24 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором позики № від 30 вересня 2021 року в розмірі 73 380,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 65 380,00 грн.

01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /474940, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача.

19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17 250,00 грн.

01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № /736792, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер телефону відповідача.

19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 15 500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 500,00 грн.

Зазначив, що з моменту отримання права вимоги до відповідача товариством не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості

за договором позики № № від 30 вересня 2021 року в розмірі 73 380,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 65 380,00 грн;

за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17 250,00 грн;

за кредитним договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 15 500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 500,00 грн,

а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 112 130,00 грн та понесені судові витрати.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в розмірі 112 130,00 грн та витрати по сплаті судового збору 2 684,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не наддав належної оцінки доказам у справі. Так, не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання йому одноразових ідентифікаторів, що унеможливлює встановлення факту підписання договорів. Зазначив, що він не був жодним чином повідомлений про укладення договорів факторингу ані з боку первісних кредиторів, ані з боку позивача. Вказав, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості за відсотками, тому неможливо встановити чи вірно здійснено нарахування відсотків.

18 квітня 2024 року до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав рішення законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому посилався на те, що відповідачем було подано заявку на оформлення договору, в якій відповідач зазначив особисті персональні дані, підтвердив мобільний номер телефону, пройшов процедуру верифікації банківської картки, підписав договір електронним підписом. Зазначив, що до матеріалів справи були долучені детальні розрахунки заборгованості за договорами, які були отримані позивачем від первісних кредиторів. Вказав, що не повідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісних кредиторів, які вказані в кредитних договорах. Таке виконання було б належним.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду змінити.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач довів існування заборгованості ОСОБА_1 перед кредитором за кредитами у заявленому розмірі.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно заявки-анкети на отримання кредиту № 3836803 від 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 просив надати йому кредит у Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» на наступних умовах: сума кредиту 8 000,00 грн, термін кредиту 18 днів, реквізити банківської платіжної картки НОМЕР_1 (а.с.11).

30 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором акцепт оферти від 30 вересня 2021 року та пропозицію укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № від 30 вересня 2021 року (оферта) та надання кредиту згідно заявки-анкети № 3836803 від 30 вересня 2021 року, за умовами яких розмір кредиту 8 000,00 грн; строк користування кредитом -18 днів; строк дії договору -3 роки; відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка - 638,75% застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 10 520,00 грн за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 25695,87% за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом застосовується у випадках передбаченими правилами; максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом застосовується за умови належного виконання умов договору або скасування програми лояльності; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови належного виконання умов договору або скасування програми лояльності.

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом 30 вересня 2021 року з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 2L3Z8W та 8f1r7u, він містить його податковий номер, адресу, номер мобільного телефону та номер банківського рахунку (а.с.9-11).

Також 30 вересня 2021 року ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором 8f1r7u паспорт споживчого кредиту, в якому міститься аналогічна інформація (а.с.13).

Матеріали справи містять квитанцію про сплату № 111447536 від 30 вересня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» 8 000,00 грн на картку НОМЕР_2 (а.с.15).

24 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24/11-22/2, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором позики № від 30 вересня 2021 року в розмірі 73 380,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 65 380,00 грн (а.с.16-19).

01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № /474940, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в межах суми 6 000,00 грн, зазначеної клієнтом в заявці на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 25 жовтня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом 01 жовтня 2021 року з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 . R87407. Він містить його податковий номер, адресу, номер мобільного телефону та номер банківського рахунку НОМЕР_3 (а.с.24).

З додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № /474940 від 01 жовтня 2021 року вбачається, що сума кредиту 6 000,00 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 25, проценти за користування кредитом 3 750,00 грн, загальна вартість кредиту 9 750,00 грн (а.с.25).

Також 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором R87407 паспорт споживчого кредиту, в якому міститься аналогічна інформація (а.с.26).

19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Г, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17 250,00 грн (а.с.28-31).

01 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено індивідуальна частина договору про надання фінансового кредиту № /736792, за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в межах суми 4 000,00 грн, зазначеної клієнтом в заявці на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 25 жовтня 2021 року. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом.

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом 01 жовтня 2021 року з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 . R37196. Він містить його податковий номер, адресу, номер мобільного телефону та номер банківського рахунку НОМЕР_3 (а.с.36).

З додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту № /736792 від 01 жовтня 2021 року вбачається, що сума кредиту 4 000,00 грн, кількість днів у розрахунковому періоді - 25, проценти за користування кредитом - 25 000,00 грн, загальна вартість кредиту 6 500,00 грн (а.с.37).

Також 01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 підписав одноразовим ідентифікатором R37196 паспорт споживчого кредиту, в якому міститься аналогічна інформація (а.с.38).

19 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19042022-Є, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, зокрема і до ОСОБА_1 за договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 15 500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 500,00 грн (а.с.39-43).

За розрахунками заборгованості за вказаними кредитами ОСОБА_1 має заборгованість, а саме:

за договором позики № від 30 вересня 2021 року в розмірі 73 380,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 65 380,00 грн;

за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 23 250,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 17 250,00 грн;

за кредитним договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 15 500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 11 500,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частинами 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі «Інтернет» або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З кредитних договорів № від 30 вересня 2021 року, № /474940 від 01 жовтня 2021 року та № /736792 від 01 жовтня 2021 року, укладених з ОСОБА_1 вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

Оскільки ці договори укладені на сайтах позикодавця, та ОСОБА_1 підписав їх одноразовим ідентифікатором 2L3Z8W та 8f1r7u 30 вересня 2021 року, R87407 та R37196 01 жовтня 2021 року, тому без отримання повідомлень з відповідними ідентифікаторами, без здійснення входу на сайти товариств такі договори не були би укладеними.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 08 серпня 2022 року у справі № 234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Договори містять податковий номер ОСОБА_1 , адресу, і саме такі дані зазначено у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі, тобто вони є актуальними та дійсно йому належать.

Доказів того, що банківські картки з номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_3 , зазначені в кредитних договорах № від 30 вересня 2021 року, № /474940 від 01 жовтня 2021 року та № /736792 від 01 жовтня 2021 року, йому не належить, та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором ОСОБА_1 на спростування отримання кредитних коштів не надано.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» такі правочини вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеному у письмовій формі.

Виходячи з викладеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитних договорів № від 30 вересня 2021 року, № /474940 від 01 жовтня 2021 року та № /736792 від 01 жовтня 2021 року та отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 8 000,00 грн, 6 000,00 грн та 4 000,00 грн.

На підставі викладеного вище колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо ненадання позивачем доказів укладення договорів в електронній формі та перерахування йому кредитних коштів необґрунтованими.

Позикодавці, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконали умови кредитних договорів № від 30 вересня 2021 року, № /474940 від 01 жовтня 2021 року та № /736792 від 01 жовтня 2021 року. Натомість ОСОБА_1 свої зобов`язання з повернення коштів за договорами не виконав.

Оскільки відповідачу надано кредитні грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн, 6 000,00 грн та 4 000,00 грн шляхом перерахування суми позики на банківські картки, вказані ним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованість за тілом кредитного договору № від 30 вересня 2021 року в розмірі 8 000,00 грн, за тілом кредитного договору № /474940 від 01 жовтня 2021 року - 6000,00 грн та за тілом кредитного договору № /736792 від 01 жовтня 2021 року 4 000,00 грн, а всього 18 000,00 грн.

Разом з тим, щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення відсотків за договорами судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення позики просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками, а саме за договором позики № від 30 вересня 2021 року в розмірі 65 380,00 грн; за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року - 17 250,00 грн; за кредитним договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року - 11 500,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому законодавство визначає різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), постановах Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 754/16771/17 (провадження № 61-12636св21), від 01 вересня 2022 року у справі № 225/3427/15-ц (провадження № 61-18053св21) зазначено:

«право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».

За умовами кредитного договору № від 30 вересня 2021 року сторони погодили строк кредитування 18 днів з 30вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 30 вересня 2023 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № від 30 вересня 2021 року закінчився 18 жовтня 2021 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору.

Оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором закінчено 18 жовтня 2021 року, у кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 18 жовтня 2021 року, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи договір укладено на 18 днів з 30 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року з відсотковою ставкою в розмірі 1,75% за кожен день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 2 520,00 грн (8 000,00 грн х 1,75% х 18 днів).

За умовами кредитного договору № /474940 від 01 жовтня 2021 року сторони погодили строк кредитування 25 днів з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 30 вересня 2023 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року закінчився 25 жовтня 2021 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків передбачених умовами договору.

Оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором закінчено 25 жовтня 2021 року, у кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 25 жовтня 2021 року, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи договір укладено на 25 днів з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року з відсотковою ставкою в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 3 750,00 грн (6 000,00 грн х 2,5% х 25 днів).

За умовами кредитного договору № /736792 від 01 жовтня 2021 року сторони погодили строк кредитування 25 днів з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року.

Звертаючись до суду з даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просив стягнути нараховані проценти, які розраховані станом на 30 вересня 2023 року.

Отже, виходячи з того, що строк кредитування за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року закінчився 25 жовтня 2021 року, тому з цього часу кредитор не мав підстав здійснювати нарахування відсотків, передбачених умовами договору.

Оскільки строк кредитування за вказаним кредитним договором закінчено 25 жовтня 2021 року, у кредитодавця було відсутнє право нараховувати відсотки за користування кредитом, тому вимоги позивача про стягнення таких відсотків, нарахованих після 25 жовтня 2021 року, є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Після цих дат права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи договір укладено на 25 днів з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року з відсотковою ставкою в розмірі 2,5% за кожен день користування кредитом. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 2 500,00 грн (4 000,00 грн х 2,5% х 25 днів).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

заборгованості за відсотками за користування кредитом № від 30 вересня 2021 року в розмірі 2 520,00 грн за період з 30 вересня 2021 року по 18 жовтня 2021 року;

заборгованості за відсотками за користування кредитом № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 3 750,00 грн за період з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року;

заборгованості за відсотками за користування кредитом № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 2 500,00 грн за період з 01 жовтня 2021 року по 25 жовтня 2021 року; а всього 8 770,00 грн.

Отже, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 26 770,00 грн, а саме

за договором позики № від 30 вересня 2021 року в розмірі 10 520,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 2 520,00 грн;

за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 9 750,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 3 750,00 грн;

за кредитним договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року в розмірі 6 500,00 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 4 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 2 500,00 грн.

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не був жодним чином повідомлений про укладення договорів факторингу ані з боку первісних кредиторів, ані з боку позивача колегія суддів до уваги не приймає, оскільки тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року).

На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні із зменшенням розміру заборгованості за вказаними кредитами з 112 130,00 грн до 26 770,00 грн, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Згідно частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково на 23,87%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 640,67 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а рішення в цій частині - зміні із зменшенням стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судового збору з 2 684,00 грн до 640, 67 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково на 76,13%, тому судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 064,99 грн підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09 лютого 2024 року змінити, зменшивши суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості з 112 130,00 грн до 26 770,00 грн, з яких за договором позики № від 30 вересня 2021 року сума заборгованості - 10 520,00 грн ( основна сума боргу 8 000,00 грн, за відсотками 2 520,00 грн); за кредитним договором № /474940 від 01 жовтня 2021 року сума заборгованості - 9 750,00 грн (основна сума боргу 6 000,00 грн, за відсотками 3 750,00 грн); за кредитним договором № /736792 від 01 жовтня 2021 року сума заборгованості - 6 500,00 грн, (основна сума боргу 4 000,00 грн, за відсотками 2 500,00 грн) та розмір стягнутого судового збору з 2 684,00 грн до 640, 67 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 3 064,99 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Ю. М. Мальований

О.В. Маміна

Повний текст постанови складено 13 травня 2024 року.