10.09.2024 Єдиний унікальний номер 205/5336/24
Номер провадження: 2п/205/48/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року по цивільній справі за № 205/5336/24 (2/205/2754/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2024 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року по цивільній справі за № 205/5336/24 (2/205/2754/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Фактично матеріали вказаного провадження були передані судді із канцелярії суду 06 вересня 2024 року.

Розглянувши подані матеріали, суддя доходить висновку, що така заява не відповідає вимогам, викладеним у ст.285 ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 285 ЦПК України до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Згідно п.4 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення сплачується судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року встановлено у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Таким чином, до заяви про перегляд заочного рішення необхідно додати документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач ОСОБА_1 судовий збір за подання заяви про перегляд заочного рішення не сплачує із посиланням на п.13 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд вказує із цього приводу, що дійсно статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені відповідні пільги щодо звільнення від сплати судового збору. Зокрема, згідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Одночасно із чим у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», закріплені пільги учасникам бойових дій та гарантії їх соціального захисту, а у частині другій статті 22 цього Закону встановлено, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Таким чином, аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону «Про сплату судовий збір» у сукупності з положеннями частини другої статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» дає підстави для висновку, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з реалізацією їхнього правового статусу саме як учасника бойових дій.

Отже, під час вирішення питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» враховується предмет та підстави позову, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статті 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Аналогічну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19,постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17.

В даному випадку у своїй заяві відповідач ОСОБА_1 просить суд переглянути заочне рішення від 06.08.2024 року. Вочевидь, підстави та предмет такої заяви не пов`язані з соціальним захистом відповідача, як учасника бойових дій. Таким чином, в силу наведених норм закону, відповідач не може бути звільненим від сплати судового збору за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення. Саме тому судовий збір в даному випадку таким учасником справи повинен бути сплачено на загальних підставах.

Під час розгляду клопотання суд також враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, до заяви про перегляд заочного рішення не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Суд доходить висновку, що вказана заява про перегляд заочного рішення не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Частиною 8 ст. 255 ЦПК України визначено, що до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про необхідність залишити без руху вказану заяву про перегляд заочного рішення, та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Одночасно із цим, суд роз`яснює, що якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявникові.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 285 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2024 року по цивільній справі за № 205/5336/24 (2/205/2754/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, залишити без руху.

2. Встановити строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, але не пізніше 10 днів із дня отримання ним копії ухвали.

3. Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, така заява буде вважатися неподаним та повернуто заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Д.В. Мовчан