Справа № 301/1049/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" травня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Довжанська сільська рада, про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та права на земельну частку (пай), в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_3 , який не залишив запову. Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 була його дочка ОСОБА_4 - мати позивача. До складу спадщини входив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві власності спадкодавцеві. Спадщину спадкоємець прийняла, але не оформила та на вказане майно спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , не залишивши заповіту. До складу спадщини входило право на земельну частку (пай), згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106076, що належало на праві власності спадкодавцеві, а також успадкований від батька будинок. Спадкоємцями першої черги є її вдівець ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 - сторони по справі. Відповідач відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Позивач спадщину за матір`ю прийняв, однак, не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки житловий будинок не зареєстрований та на нього відсутні правовстановлюючі документи, а оригінал правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) втрачено. Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 03.04.2024 року відкрито провадження у справі, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, залучено Довжанську сільську раду, справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 26.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.56).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглянути справу по суті без його участі (а.с.45).
Представник Довжанської сільської ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, яких-небудь заяв, пояснень на позовну заяву або заперечень на позов не подав (а.с.53а, 68).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований АДРЕСА_1 , не зареєстрований. Дана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.54,55).
Згідно Свідоцтва про забудову садиби та Будівельного паспорту, рішенням виконкому Іршавської райради від 17.05.1965 року №122, на підставі рішення Приборжавської сільради від 12.02.1965 року, ОСОБА_3 виділено під забудову житлового будинку земельну ділянку площею 0,07 га, за адресою АДРЕСА_1 (а.с.31-33).
Згідно виписки з погосподарської книги Приборжавської сільради за 1986-1990 роки, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер у 1989 році (а.с.70). Житловий будинок збудований у 1965 році на земельній ділянці, що надана для будівництва та обслуговування житлового будинку. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.57-62).
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що виконкомом Приборжавської сільради 19.06.1989 року вчинено актовий за №28 (а.с.63). Заповіту ОСОБА_3 не складав.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Єдиним спадкоємцем першої черги за ОСОБА_3 була його дочка ОСОБА_4 , яка на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем. Отже ОСОБА_4 вступила у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину.
До складу спадщини входив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_4 спадщину за померлим не оформила та свідоцтво про право на спадщину не отримувала. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.03.2002 року (а.с.25). Заповіту ОСОБА_4 не складала.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги за ОСОБА_4 є її вдівець ОСОБА_2 та син ОСОБА_1 - сторони по справі (а.с.26-28). Відповідач відмовився від прийняття спадщини на користь позивача. Відмова від спадщини не суперечить вимогам закону. Позивач на день відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, отже вступив у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину (а.с.29).
До складу спадщини входив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який спадкодавець успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 , а також право на земельну частку (пай) розміром 1.2 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, який згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106076, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 03 липня 1997 року №218, належав ОСОБА_4 (а.с.14).
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець ОСОБА_1 спадщину за померлою не оформляв та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Дана позиція суду відповідає висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 лютого 2021 року по справі №609/1231/19.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок та земельну частку (пай), оскільки оригінали правовстановлюючих документів на майно втрачено.
Згідно ст. ст. 1218 та 1225 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. ст. 1 п.2 та 2 ч.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Відповідно до п. 17 розділу 10 "Перехідні положення" Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право приватної власності на землю.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідач позовні вимоги визнав.Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права та свободи інших осіб.Громада с. Приборжавське входить до територіальної громади Довжанської сільради Хустського району (раніше Іршавського району), яка заперечень напозов не подала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно копій свідоцтва про право власності власником будинку був ОСОБА_5 , згідно копії Сертифікату на земельну частку (пай) власником вказаного майна була ОСОБА_4 , спадкоємцем яких є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Визнати в цілому за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на земельну частку (пай) розміром 1.20 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що надана ОСОБА_4 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЗК №0106076, виданого на підставі рішення Іршавської районної державної адміністрації від 03 липня 1997 року №218.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 21 травня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських