Справа № 155/1911/23
Провадження № 2/155/86/24
Рішення

іменем України

31 січня 2024 року м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Яремчук С.М.;

з участю секретаря судового засідання Задурської К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горохів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду, в якому просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 4000(чотири тисячі) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Мотивує свій позов тим, що від шлюбу з ОСОБА_2 в них народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 17.10.2023 р. шлюб між сторонами було розірвано. Позивачка вказує, що відповідач надає недостатню матеріальну допомогу на утримання дітей. На даний час позивачка офіційно не працює і перебуває у пошуках роботи, відповідно у неї недостатньо коштів на утримання дітей. Відповідач офіційно не працює, останній працює різноробочим на приватні замовлення. У відповідача не має іншої сім`ї, однак, він має неповнолітню дитину від іншого шлюбу. Позивачка зазначає, що стягнення за виконавчими документами з відповідача не проводяться, тому останній спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити.

12 січня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ОСОБА_2 просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити. ОСОБА_2 вказує, що рішенням суду у справі №0302/469/2012 з нього стягуються також аліменти на утримання неповнолітньої дочки в користь ОСОБА_5 . Зазначає, що купляє дітям одяг, взуття. Не згідний з заявленим позивачкою розміром аліментів, оскільки він ніде не працює, є інвалідом першої групи довічно, потребує постійного лікування та хірургічних втручань, на що потрібні значні кошти. Крім пенсії по інвалідності, яка на даний час складає 2414 гривень, ОСОБА_2 інших доходів не має.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 19 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Судове засідання призначене на 31.01.2024 р.

В засідання суду позивачка не з`явилась, у письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити.

В засідання суду відповідач не з`явився, у заяві просив справу розглядати у його відсутність, вказав, що позов визнає частково в розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на кожну дитину.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, зокрема свідоцтв про народження, за час шлюбу у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 17.10.2023 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, дане рішення набрало законної сили 17 листопада 2023 року.

Діти проживають з позивачкою, що стверджується довідкою старости виконавчого комітету Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 15.12.2023 №1488.

Малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають на обліку в комунальному некомерційному підприємстві «Горохівський центр первинної медичної допомоги», що підтверджується довідками даного закладу від 14.12.2023 р.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 за 2023 рік отримала пенсію в розмірі 60300 (шістдесят тисяч триста) гривень.

Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №763601 стверджується, що ОСОБА_2 є інвалідом 1-ої групи довічно, потребує постійного стороннього догляду, останньому рекомендовано стаціонарне та санітарно-курортне лікування. Даний факт підтверджується також посвідченням серії НОМЕР_1 .

Довідками Горохівського УСЗН від 29.12.2023 р. стверджується, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УСЗН Луцької РДА, відділення №1 м.Горохів. За період часу з липня 2023 року по грудень 2023 року отримував державну соціальну допомогу на догляд інвалідам щомісячно по 313,95 гривень та по 2100 гривень.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхніх малолітніх дітей, тобто між ними існує спір з цього питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у розмірі 2563 гривні.

Згідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання.

При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу.

При ухваленні рішення суд враховує, що відповідач є інвалідом 1-ої групи, отримує державну соціальну допомогу, має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, інформація про працевлаштування в матеріалах справи відсутня.

Суд, окрім матеріального становища та стану здоров`я відповідача, також враховує відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти у заявленому позивачкою розмірі, необгрутованість позивачем розміру аліментів у сумі по 4000 (чотири) тисячі гривень на кожну дитину та положення ст.180,200 СК України про обов`язок обох батьків утримувати дитину.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Як передбачено ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на кожну дитину щомісячно.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивачка звернулась 18.12.2023 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України визначено, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» - особи з інвалідністю I та II груп.

У зв`язку з тим, що обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, тому такі слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України, керуючись ст.ст. ст. 12, 13, 76, 77,78, 81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, --

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (с.Пірванче, Луцький район, Волинська область, РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1600 (одна тисяча шістсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.12.2023 та до досягнення дітьми повноліття.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 (с.Пірванче, Луцький район, Волинська область, РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області С.М. Яремчук