Справа № 302/597/23
Провадження № 4-с/302/1/24
У Х В А Л А

10.05.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі судді Кривка В.П.,

без участі сторін і їх представників,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рішко С.І., на рішення головного державного виконавця Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця Валерія Миколайовича у виконавчому провадженні №71811987 про повернення виконавчого документа стягувачу,-

В С Т А Н О В И В:

29.04.2024 року представник заявника (стягувача) адвокат Рішко С.І. подав суду скаргу, в якій просить визнати незаконною і скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену 26.03.2024 року головним державним виконавцем Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинцем Валерієм Миколайовичем у виконавчому провадженні № 71811987 та зобов`язати цього державного виконавця відновити зазначене виконавче провадження.

Ця скарга обґрунтована таким.

19 квітня 2024 року на адресу ОСОБА_1 надійшла постанова головного державного виконавця Хустського ВДВС Юришинця В.М. від 26.03.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив повернути ОСОБА_1 судовий наказ №302/597/23 виданий 08.05.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області. Таке рішення державного виконавця вмотивував тим, що майно, яке б належало відокремленому підрозділу-філії і на яке можливо звернути стягнення в процесі здійснення виконавчого провадження не виявлено. Посилаючись на норми ст. 95 ЦК України та ч. 2 ст. 15 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) державний виконавець зазначив, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник Хустська ДЕД являється відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» . Як наслідок, державний виконавець дійшов висновку про те, що відокремлений підрозділ юридичної особи не може бути стороною виконавчого провадження.

Стягувач зазначає, що не згоден з таким рішенням головного державного виконавця Хустського ВДВС Юришинця В.М. виходячи з наступного: підставою для повернення виконавчого документа ОСОБА_1 державний виконавець зазначає п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону №1404-VIII, згідно якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Проте, в результаті вжитих державним виконавцем дій було виявлено у власності боржника комплексу будівель виробничої бази, розташованої в с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області. Окрім того, згідно відповіді на запит №194684799 від 06.03.2024 року Державною фіскальною службою України було надано державному виконавцю інформацію про наявні рахунки у боржника, зокрема, про рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті у АБ «УКРГАЗБАНК». Боржник не перебуває у процесі припинення, займається підприємницькою діяльністю, зокрема, бере участь у державних закупівлях. За даним інтернет-ресурсу Prozorro Хустська ДЕД стала переможцем тендеру №UA-2023-08-02-009858-a «Поточний ремонт дорожнього покриття Хустської територіальної громад» оголошеного КП «Реклама Хуст» (), на суму 197 222,00 грн. Незважаючи на вищезазначені обставини, з невідомих для стягувача причин головний державний виконавець Хустського ВДВС Юришинець В.М. не звертав стягнення ні на кошти боржника наявні на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ні на належне боржникові майно з метою належного виконання судового наказу №302/597/23 виданого 08.05.2023 року.

Крім того, стягувач зазначає, що відповідальність за виконання філією функцій юридичної особи несуть юридичні особи, які створили відповідну філію (відокремлений підрозділ). В даному випадку відповідальність за невиконання Хустською ДЕД зобов`язань перед ОСОБА_1 також несе Дочірнє підприємство «Закарпатський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (; далі ДП «Закарпатський облавтодор»).

Враховуючи вищенаведене, стягувач зазначає, що головним державним виконавцем Хустського ВДВС Юришинцем В.М. не було вжито всіх належних заходів із розшуку коштів та майна боржника, в т.ч. ДП «Закарпатський облавтодор», відповідно на таке майно не зверталося стягнення, що вказує на незаконність завершення виконавчого провадження №71811987 та повернення ОСОБА_1 судового наказу.

Стягувач та його представник в судове засідання на розгляд скарги не з`явилися, однак представник стягувача-адвокат Рішко С.І. подав суду заяву про розгляд справи за його та стягувача відсутності з позицією підтримки скарги у повному обсязі.

Боржник, філія «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» ДП «Закарпатський облавтодор», на розгляд скарги в особі представника в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час та місце такого.

Головний держаний виконавець Хустського відділу ДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинець В.М. не з`явився на розгляд скарги, однак подав суду заяву про відкладення розгляду справи на інший термін з проханням надати можливість ознайомитись з матеріалами справи.

З приводу поданої заяви державного виконавця представник стягувача зазначив, що просить розглянути скаргу без участі державного виконавця та відмовити в задоволенні його заяви, адже Хустський відділ ДВС зареєстрований в системі «Електронний суд», тому виконавець мав змогу завчасно ознайомитися з матеріалами скарги, крім того, участь виконавця не є обов`язковою.

З приводу можливості розгляду скарги без участі державного виконавця суд дійшов до таких висновків. Хустський відділ ДВС зареєстрований в системі «Електронний суд».

Відповідно до п.37 Розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

Відповідно до ч.1, 2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на те, що державний виконавець мав достатньо часу на ознайомлення з матеріалами справи через систему «Електронний суд», ту обставину, що нормами ЦПК України передбачено строк у який розглядається скарга, що неявка державного виконавця, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду, приходжу до висновку про можливість розгляду цієї скарги за відсутності державного виконавця.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подану скаргу та додані до неї матеріали, матеріали цивільної справи, приходить до таких висновків.

Судовим наказом Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.03.2023 року у справі №302/597/23 стягнуто з філії «Хустська дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Закарпатський Облавтодор», (далі Хустська ДЕД), на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 21 006,78 грн. Судовий наказ набрав законної сили 29.04.2023 року та був виданий стягувачу 08.05.2023 року.

Постановою головного державного виконавця Хустського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця В.М. від 15.05.2023 року було відкрито виконавче провадження №71811987 з виконання судового наказу №302/597/23, який виданий Міжгірським районним судом Закарпатської області.

Постановою головного державного виконавця Хустського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця В.М. від 15.05.2023 у виконавчому провадженні №71811987 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику : філія «Хустське ДЕД» ДП «Закарпатський облавтодор», ЄДРПОУ-33662269.

Постановою головного державного виконавця Хустського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця В.М. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.07.2023 року у виконавчому провадженні №71811987 було описано та накладено арешт на комплекс будівель виробничої бази, розташованої в с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області, належний Хустській ДЕД згідно свідоцтва на право власності №683 від 24.01.2008 року, виданого Стеблівською сільською радою на підставі рішення від 14.12.2007 року за №40.

Постановою головного державного виконавця Хустського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця В.М. про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 14.11.2023 року було призначено ТОВ «Южтрансінвест» надати у виконавчому провадженні №71811987 письмовий звіт про оцінку комплексу будівель виробничої бази Хустської ДЕД.

Згідно відповіді на запит №194684799 від 06.03.2024 року Державної фіскальної служби України у боржника наявні рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті у АБ «УКРГАЗБАНК».

19 квітня 2024 року рекомендованим листом №518 на адресу ОСОБА_1 надійшла постанова головного державного виконавця Хустського ВДВС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинця В.М. від 26.03.2024 року про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець постановив повернути ОСОБА_1 судовий наказ №302/597/23 виданий 08.05.2023 року Міжгірським районним судом Закарпатської області. Своє рішення головний державний виконавець Хустського ВДВС Юришинець В.М. вмотивував тим, що майно, яке б належало відокремленому підрозділу-філії і на яке можливо звернути стягнення в процесі здійснення виконавчого провадження не виявлено. Посилаючись на норми ст. 95 ЦК України та ч. 2 ст. 15 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404-VIII) державний виконавець зазначив, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник Хустська ДЕД являється відокремленим підрозділом Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» . Як наслідок, державний виконавець дійшов висновку про те, що відокремлений підрозділ юридичної особи не може бути стороною виконавчого провадження.

За даним інтернет-ресурсу Prozorro боржник став переможцем тендеру №UA-2023-08-02-009858-a «Поточний ремонт дорожнього покриття Хустської територіальної громади» оголошеного КП «Реклама Хуст» (), на суму 197 222,00 грн.

Відповідно до статті 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконання судового рішення здійснює суд.

За змістом статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 26.03.2024 року у ВП №71811987 держаний виконавець керується п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.2 ч.1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням (ч.2 ст.36 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті вжитих державним виконавцем дій було виявлено у власності боржника комплексу будівель виробничої бази, розташованої в с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області. Крім того, згідно відповіді від 06.03.2024 року Державної фіскальної служби України боржник має рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкриті у АБ «УКРГАЗБАНК». Також, за даним інтернет-ресурсу Prozorro боржник став переможцем тендеру №UA-2023-08-02-009858-a «Поточний ремонт дорожнього покриття Хустської територіальної громади» оголошеного КП «Реклама Хуст» (), на суму 197 222,00 грн.

Однак всупереч вимогам законодавства державний виконавець не звертав стягнення ні на кошти боржника наявні на банківських рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , ні на належне боржникові майно для належного виконання судового наказу №302/597/23 виданого Міжгірським районним судом Закарпатської області.

Отже, матеріали справи не містять доказів вчинення виконавцем усіх заходів з примусового виконання рішення, визначених ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" щодо розшуку майна боржника, на яке можна звернути стягнення у рахунок погашення заборгованості за вказаним вище судовим наказом, як наслідок немає підстав для висновку про відсутність такого майна та про неможливість виконання судового наказу у зв`язку з цим. Крім того, відсутність майна у боржника належним чином непідтверджена, натомість у матеріалах справи є підтвердження наявності у боржника банківських рахунків та нерухомого майна, на які може бути звернено стягнення за виконавчим документом.

З огляду на те, що примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка зобов`язана вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, державний виконавець діяв з порушенням вказаного Закону, при цьому прийняв неправомірне рішення про повернення судового наказу №302/597/23, виданого Міжгірським районним судом Закарпатської області.

Згідно з ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи наведене вище, на час винесення державним виконавцем постанови від 26.03.2024 року про повернення виконавчого документу стягувану не були вчинені всі необхідні дії щодо належного виконання рішення суду, у зв`язку з чим були відсутні підстави для повернення виконавчого документа, тому постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві слід визнати незаконною та скасувати.

Відповідно доп.18 Постанови Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

З огляду на вищенаведене, скарга у частині зобов`язання державного виконавця відновити виконавче провадження до задоволення не підлягає, так як суд дійшов висновку, що дії по відновленню виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця та належать виключно до його компетенції.

Керуючись ст.ст. 447-452, 353, 260, 261 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника заявника -адвоката Рішко С.І. задовольнити частково.

Постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену 26.03.2024 року головним державним виконавцем Хустського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Юришинцем Валерієм Миколайовичем у виконавчому провадженні №71811987,-визнати незаконною та скасувати.

У задоволенні вимог за скаргою в іншій частині відмовити.

Роз`яснити державному виконавцю, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена 13.05.2024.

Суддя : В. П. Кривка