Справа № 718/2981/24
Провадження №2-о/718/371/24
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"19" вересня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область
Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Масюк Л.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,-
17.09.2024 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою у справі визначена суддя Масюк Л.О.
Ознайомившись із матеріалами заяви, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Стаття 315 ЦПК України визначає перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження, зокрема, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження по справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 320/948/18 зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення юридичного факту в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.
В заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що у зв`язку з фактичною втратою сімейних стосунків з колишньою дружиною, фактичним проживанням окремо та відсутністю будь яких заходів з боку матері малолітніх дітей щодо участі в їх вихованні та утриманні, фактичним проживанням матері за іншою адресою та проживанням тривалий час з ним і окремо від матері, з метою забезпечення захисту законних прав і інтересів дітей, виникла нагальна необхідність у офіційному встановленні факту, що має юридичне значення, а саме, що він виховує малолітніх дітей самостійно.
За правилами п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Отже розгляд заяви ОСОБА_1 щодо встановлення самостійного виховання та утримання його малолітніх дітей, в свою чергу свідчить про можливий спір щодо наявності чи відсутності у нього підстав для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що зі змісту заяви вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, вважаю, що у відкритті провадження у справі слід відмовити.
При цьому, заявник не позбавлена права звернутися до суду із позовом про захист своїх прав, які вважає порушеними, не визнаними чи оспореними із належним дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства та у порядку, який визначено ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019р. у справі № 320/948/18, ст.ст. 260, 293, 315, 353 ЦПК України, суддя,
У відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.
Роз`яснити заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах, оскільки, відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду з відповідним позовом про захист порушеного, невизнаного або оспорюваного права.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (частина перша статті 355 ЦПК України) або через суд першої інстанції (п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України) до Черніевцького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.