Номер провадження: 22-ц/813/3295/24
Справа № 2-630/2004
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 2-630/04

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/3295/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Ступник А.О.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою адвоката Шаркової Наталі Робертівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, за апеляційною скаргою адвоката Шаркової Наталі Робертівні, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Барвенка В.К. 09 жовтня 2023 року, про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В квітні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26.07.2002 року, за яким покупець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , купила частину житлового будинку, загальною площею - 42,6 кв. м., житловою площею - 23,0 кв. м., який складається з: - 2-1 коридору, площею - 1,5 кв. м.; - 2-2 кухні, площею - 8,1 кв. м.; - 2-3 коридор, площею - 7,4 кв. м.; - 2-4 житлова кімната, площею - 23 кв. м.; - 2-5 туалет, площею - 2,6 кв. м.; з надвірними господарськими спорудами: - літ. «Б» - гараж, площею - 13,7 кв. м.; - літ. «Г» - літня кухня, площею - 23,8 кв. м.; - літ «г» - навіс, площею - 7,8 кв. м.; - літ. «Е» - сарай, площею - 8,8 кв. м.; - частина огорожі №1-4; - частина мостіння подвір`я ІІ, де ціла будівля, загальною площею - 93,3 кв. м., жилою площею - 57,0 кв. м., з надвірними господарськими будівлями, спорудами, та присадибною земельною ділянкою, площею - 0,061 га., за адресою - АДРЕСА_1 , за ціною - 25 000 грн., у продавця - ОСОБА_2 , які належать йому на підставі Свідоцтва про право власності на спадщину по заповіту від 25 травня 2000 року, виданого Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №205 і Державним актом про право часткової власності на землю, виданого Крижанівською селищною радою Комінтернівського районну Одеської області та зареєстрованого 25 жовтня 2000 року в Книзі записів державних актів про право часткової власності на землю за №1123, з визнанням права часткової власності на вказану частину житлового будинку та присадибної земельної ділянки за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції, мотивування його висновків

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.04.2004 року визнано дійсною укладену угоду від 26.07.2002 року договір купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними господарськими спорудами під АДРЕСА_2 , за яким ОСОБА_2 був продавцем, а ОСОБА_1 покупцем. Визнано за ОСОБА_1 право часткової власності на частину земельної ділянки та житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, розташованого по АДРЕСА_2 .

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

У вересні 2023 року адвокат Шаркова Н.Р., діюча від імені ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 2-630/2004, в якому просить суд зазначити майно, право власності на яке визнано за ОСОБА_1 , точно згідно із заявленими в позові вимогами.

Адвокат Шаркова Н.Р., діюча від імені ОСОБА_1 , зазначає, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.04.2004 року визнано дійсним договір купівлі - продажу від 26.07.2002 року, яким ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила нерухоме майно. За ОСОБА_1 визнано право власності на одну другу частину земельної ділянки та одну другу частину житлового будинку, які розташовані за адресою - АДРЕСА_2 . Судом не було враховано, що відповідно до розписки ОСОБА_1 придбала саме всю земельну ділянку, а не її частину.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 2-630/2004.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявниця фактично не погоджується з рішенням суду. Просить ухвалити не додаткове рішення, а постановити нове судове рішення, яким визнати за нею право власності на цілу земельну ділянку та цілий житловий будинок.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Шаркова Н.Р., діюча від імені ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.10.2023 року скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвалу постановлено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт зазначає, щосудом не було враховано, що в резолютивній частині рішення судом не було зазначено точного опису майна, визнання права власності на яке вимагала позивачка.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04.12.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Шаркової Наталі Робертівні, діючої від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.12.2023 року закінчено підготовку справи до розгляду. Призначено розгляд справи у приміщенні Одеського апеляційного суду.

Адвокат Шаркова Н.Р., діюча від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатню наявність у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване за №205, ОСОБА_2 отримав у спадщину спадкове майно, що складається - з частини житлового будинку під АДРЕСА_3 та складається в цілому з однієї черепашникової будівлі, зазначенної під літ. «А» на схематичному плані загальною жилою площею 57,0 кв.м., літ.літ. «а», «а1», «а2», «а3» - прибудови, «а4» - тамбур, а також господарчих будівель та споруд: літ.літ. «Б», «В» - гаражі; «Б1», «Е» сараї; «пдБ1» - погріб; «Г» - літня кухня; «г», «Ж» - навіси; «З» - вбиральня; №1-4-огорожа; 1 цистерна; 11 брукування, розташованих на земельній ділянці площею 0,61 га; - земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_2 , наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Крижанівською сільською Радою народних депутатів Комінтернівського району Одеської області 22.06.98 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №691 22.06.98 року.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серії І-ОД №084471 ОСОБА_2 налужить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,61 га; розташована на території Крижанівської сільської ради.

26.07.2002 року на підставі розписки ОСОБА_2 , продав будинок, господарські споруди та земельну ділянку по АДРЕСА_4 , яка належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом АВК№181377 та Державного акту на право приватної власності на землю І-ОД №0844711. ОСОБА_2 отримав від покупця ОСОБА_1 кошти в сумі 25 000 грн..

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків щодо відмови у повному обсязі в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Мотиви прийняття аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник по суті не погоджується з рішенням суду, і просить фактично ухвалити не додаткове рішення, а постановити нове судове рішення, яким визнати за нею право власності на цілу земельну ділянку та цілий житловий будинок

Однак, колегія суддів повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу від 26.07.2002 року за яким покупець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , купила частину житлового будинку загальною площею 42,6 кв.м., житловою площею 23,0 кв.м., який складається з: 2-1 коридору площею 1,5 кв.м., 2-2 кухні площею 8,1 кв.м., 2-3 коридор площею 7,4 кв.в., 2-4 житлова кімната площею 23 кв.м., 2-5 туалет площею 2,6 кв.м., з надвірними господарськими спорудами: літ.літ. «Б» - гараж площею 13,7 кв.м., «Г» - літня кухня площею 23,8 кв.м., «г» - навіс площею 7,8 кв.м., «Е» - сарай площею 8,8 кв.м., частина огорожі №1-4, частина мостіння подвір`я ІІ, де ціла будівля загальною площею 93,3 кв.м., жилою площею 57,0 кв.м., з надвірними господарськими будівлями, спорудами, та присадибною земельною ділянкою площею 0,061 га., за адресою: АДРЕСА_1 , за 25 000 грн. у продавця ОСОБА_2 , які належать йому на підставі: Свідоцтва про право власності на спадщину по заповіту від 25 травня 2000 року, виданого Комінтернівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за реєстровим №205 і Державним актом про право часткової власності на землю, виданого Крижанівською селищною радою Комінтернівського районну Одеської області та зареєстрованого 25 жовтня 2000 року в Книзі записів державних актів про право часткової власності на землю за №1123, з визнанням права часткової власності на вказану частину житлового будинку та присадибної земельної ділянки за ОСОБА_1 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.04.2004 року визнано дійсною укладену угоду від 26.07.2002 року договір купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, під АДРЕСА_2 , за яким ОСОБА_2 був продавцем, а ОСОБА_1 покупцем. Визнано за ОСОБА_1 право часткової власності на частину земельної ділянки та житлового будинку з надвірними господарськими спорудами, розташованого за АДРЕСА_2 .

Однак у вказаному рішення суду не було зазначено, точний опис майна, за яким позивачка просила визнати право власності.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею вказаною нормою; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Проте суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, чим порушив форму судового рішення, яке підлягає постановленню.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону про реєстрацію прав

державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на

підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни

або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно,

об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зазначення в рішенні суду опису майна, на яке було визнано право власності за умовами угоди про купівлю-продажу житлового будинку та земельної ділянки.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи адвоката Шаркової Наталі Робертівні, діючої від імені ОСОБА_1 , є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пункту 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення, за вищевказаного обґрунтування.

Порядок та строк касаційного оскарження

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Шаркової Наталі Робертівні, діючої від імені ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Заяву адвоката Шаркової Наталі Робертівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 2-630/2004 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна задовольнити частково.

Доповнити абзац другий резолютивної частини рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 квітня 2004 року, після слів «…жилого дома с надворными хозяйственными постройками, расположенный по АДРЕСА_2 области» реченням наступного змісту:

«Вищезазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами складається в цілому з однієї черепашникової будівлі, зазначеної під літ. «А» на схематичному плані, загальною жилою площею - 57,0 кв. м., літ. літ. «а», «а1», «а2», «а3» - прибудови, «а4» - тамбур, а також господарчих будівель та споруд: літ. літ. «Б», «В» - гаражі; «Б1», «Е» - сараї; «пдБ1» - погріб; «Г» - літня кухня; «г», «Ж» - навіси; «З» - вбиральня; №1-4-огорожа; 1 цистерна; 11 брукування, розташованих на земельній ділянці, площею - 0,061 га.».

В задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 04 березня 2024 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе