Романівський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 вересня 2024 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі судді Кірічука М.М., з участю секретаря судового засідання Панасюк К.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання незаконним і скасування рішення державного реєстратора та запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить скасувати рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі Романівської районної державної адміністрації Житомирської області Харковини Алли Іванівни про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0340 площею 0,5122 га, та скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності відповідача на спірну земельну ділянку.

Позов обгрунтований тим, що спірна земельна ділянка належала батьку позивача- ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього в спадщину вступила мати позивача - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті своєї матері спадщину прийняв позивач. ОСОБА_2 отримав право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 . Під час оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка знаходилась в особистому користуванні господарства, було встановлено, що наявний перетин цієї земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером :03:002:0340 на 74,8517%, право власності на яку зареєстровано 1 липня 2019 року за відповідачем, що порушує права позивача. ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку на підставі рішення 37 сесії 7 скликання Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області №218 від 18 червня 2019 року, проте остання ніколи не була власником житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , відповідно в неї були відсутні законні підстави на отримання спірної земельної ділянки у власність.

28 грудня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій він просить скасувати рішення державного реєстратора відділу економічного розвитку, інфраструктури та торгівлі Романівської районної державної адміністрації Житомирської області Харковини А.І. від 1 липня 2019 року про реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0340 площею 0,5122 га, скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо права власності відповідача на спірну земельну ділянку, припинити право власності ОСОБА_3 на вищевказану земельну ділянку.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, правом подати відзив не скористалася.

Суд, дослідивши письмові докази, що надані позивачем, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Відповідно до виписки з погосподарської книги для домогосподарства по АДРЕСА_1 була виділена земля з цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель, для ведення особистого селянського господарства 0,0500 га.

Згідно погосподарської книги за період з 1983 року по 1984 рік с. Камінь головою домогосподарства вказаний ОСОБА_4 , зазначено 0,050 га землі, що знаходилась в особистому користуванні господарства, розташованого по АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджується також довідкою старости Камінського старостинського округу Романівської селищної ради Житомирської області №663 від 18 серпня 2022 року.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла дружина ОСОБА_5 (довідка старости Камінського старостинського округу Романівської селищної ради Житомирської області №554 від 10 грудня 2021 року).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до погосподарської книги за 1986 рік с. Камінь головою домогосподарства вказана ОСОБА_5 , зазначено 0,050 га землі, що знаходилась в особистому користуванні господарства. Остання на день смерті проживала одна.

З довідки старости Камінського старостинського округу Романівської селищної ради Житомирської області №554 від 10 грудня 2021 року вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв позивач.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №297006653 від 30 січня 2022 року).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № від18 жовтня 2023 року право власності на земельну ділянку з кадастровим номером №:03:002:0340 зареєстровано за ОСОБА_3 , реєстрація здійснена на підставі рішення Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області від 18 червня 2019 року.

Відповідно до рішення Камінської сільської ради Романівського району Житомирської області 7 скликання 37 сесії №218 від 18 червня 2019 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» передано у власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства 0,5122 га ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення державного кадастрового реєстратора Відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Пальонка В.В. №РВ-022 від 4 листопада 2022 року ОСОБА_2 відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру по земельній ділянці в межах АДРЕСА_1 з підстав розташування в межах цієї земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, частини іншої земельної ділянки ділянки з кадастровим номером :03:002:0340, площа співпадає на 74,8517%.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина першої статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження№ 61-2417сво19).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2018 року в справі № 361/2965/15-а (провадження № 11-190апп18), від 09 листопада 2021 у справі № 542/1403/17 (провадження № 14-106цс21).

Віндикаційний позов - це вимога про витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння. Тобто позов неволодіючого власника до володіючого невласника. Віндикаційний позов заявляється власником при порушенні його правомочності володіння, тобто тоді, коли майно вибуло з володіння власника: (а) фізично - фізичне вибуття майна з володіння власника має місце у випадку, коли воно в нього викрадене, загублене ним тощо; (б) «юридично» - юридичне вибуття майна з володіння має місце, коли воно хоч і залишається у власника, але право на нього зареєстровано за іншим суб`єктом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21), зазначено, що «визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника, включаючи право володіння».

Разом з тим, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина перша, третя статті 13 ЦПК України).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

У частині першій статті 188 ЦПК України визначено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позивач обґрунтував порушення свого права власності на земельну ділянку її зайняттям шляхом часткового накладення, тому у цьому випадку власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, оспорювати відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування. Аналіз змісту позовних вимог та установлених судом обставин свідчить, що відповідне право позивача порушене внаслідок видання рішення Камінською сільською радою Романівського району Житомирської області 7 скликання 37 сесії №218 від 18 червня 2019 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)», яким передано у власність земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 для ведення особистого селянського господарства 0,5122 га ОСОБА_3 .

Позивач зазначив, що цим рішенням відповідачу передано у приватну власність частину належної йому на праві власності земельної ділянки, що призвело до зменшення площі його земельної ділянки.

Тому без оскарження рішення сільської ради вимоги заявлені позивачем в позовній заяві задоволені бути не можуть (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 листопада 2023 року у справі № 684/691/18 (провадження № 61-8080св22).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 10-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду в порядку передбаченому підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Тридцятиденний строк на оскарження даного судового рішення слід обчислювати з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 18 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.М. Кірічук