Справа №442/6868/24
Провадження №2/442/1644/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Хомик А.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

встановив :

21.08.2024 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову вказує на те, що їй на підставі договору дарування житлового будинку від 16 травня 2011 року, який посвідчений державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №639 належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у цьому будинку з 16 липня 2018 року після реєстрації шлюбу з нею, ОСОБА_1 , як її чоловік. Однак, в дійсності, відповідач з часу реєстрації у згаданому будинку не проживав, оскільки вони проживали в АДРЕСА_2 . Подружнє життя у неї з відповідачем склалося невдало. У грудні 2022 року вони припинили будь-які подружні стосунки, ведення спільного господарства і відповідач перейшов проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 . Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 19 жовтня 2023 року у справі №438/1424/23 шлюб між нею та відповідачем - розірвано. Особисті речі ОСОБА_2 в будинку відсутні, участі у витратах по утриманню будинку, оплаті житлово-комунальних послуг він не бере і будь-який правовий зв`язок зі спірним житловим будинком втратив. Разом із тим, факт реєстрації відповідача у спірному будинку позначається на розмірі комунальних платежів, нарахування яких здійснюється відповідно до кількості зареєстрованих у помешканні осіб, впливає на оформлення субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Також вказана обставина створює їй незручності і безумовні перешкоди у реалізації правомочностей власника нерухомого майна, а тому її права підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Ухвалою від 23.08.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 16.09.2024.

Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу.

Згідно Трекінгу поштового відправлення, поштове відправлення було вручено відповідачу особисто 06.09.2024.

Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 16 травня 2011 року, який посвідчений державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Матолич-Обрізко Г.С., зареєстрованого в реєстрі за №639, ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав номер 30078116, реєстраційний номер 2669525.

В належному їй будинку, крім неї є зареєстрованим її колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відповідач у справі, шлюб з яким було розірвано 19.10.2023 рішенням Бориславського міського суду Львівської області.

Згідно Акту обстеження фактичного проживання від 08.08.2024, складеного старостою с.Попелі Андрієм Лисиком, ОСОБА_2 не проживає та не проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Беручи до уваги наведене те, що відповідач перестав бути членом сім`ї власника житла, особистих його речей там немає, участі у спільному побуті не бере, та витрат по утриманню будинку чи сплаті комунальних послуг не несе, суд дійшов висновку про те, що такі його дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування житловим будинком між позивачем та відповідачами не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що він самостійно залишив житлове приміщення і протягом тривалого часу не намагався вселитись у таке, тому його слід визнати таким, що втратив право користування вказаним будинком.

Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_3 .

Дата складення повного судового рішення 18.09.2024.

Суддя А.П. Хомик