Провадження № 4-с/756/45/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Тагієва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни та зобов`язання вчинити певні дії, стягувач: ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду міста Києва зі скаргою про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, стягувач: ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявленої скарги заявник посилається на те, що є боржником за виконавчим листом №756/16448/18, виданим 26.04.2023 Оболонським районним судом міста Києва. На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу у м. Києві Фесик М.О. знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14.12.2018 до досягнення дитиною повноліття. Як зазначається у скарзі, заявник 12.04.2024 випадково дізналася про розрахунок заборгованості боржника по аліментах від 09.04.2024 без номера, складеного приватним виконавцем виконавчого округу у м. Києві Фесик М.О. Сукупний розмір заборгованості згідно цієї довідки складає 134410,20 грн. Разом з цим, довідка складена з грубим порушенням норм чинного законодавства, без урахування стягнутих з заробітної плати сум, наведена сума заборгованості не відповідає дійсності. Так, при складанні вищевказаного розрахунку приватним виконавцем не враховано, що у квітні 2023 року із заробітної плати ОСОБА_1 стягнуто 9428,56 грн., у травні 2023 року - 9443,20 грн., у червні 2023 року - 9373,00 грн., у липні 2023 року - 8950,00 грн. Згідно із постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію на інші доходи боржника від 09.04.2024, складеної приватним виконавцем виконавчого округу у м. Києві Фесик М.О., постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням зі стягнення аліментів, яка виникла за період з 14.12.2018 по 10.11.2023, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складає 134410,20 грн. та витрати виконавчого провадження у сумі 640,00 грн., а разом 135050,20 грн. Однак сума заборгованості у розмірі 135050,20грн., зазначена у постанові є неправильною. Як убачається з постанови, остання винесена приватним виконавцем лише 09.04.2024. Таким чином, проведення утримання із доходів боржника за місцем їх отримання, якою звернуто стягнення на частину заробітної плати заявника, є передчасним. Згідно із ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 05.09.2023 скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик Марія Олексіївна, ОСОБА_2 , на дії приватного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії та клопотання про поновлення строку на оскарження постанови приватного виконавця - задоволено; поновлено строк на оскарження постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про арешт коштів від 03.05.2023; скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про арешт коштів від 03.05.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять з АТ «Укрзалізниця» як зарплатні виплати ОСОБА_1 на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ТВБВ № 10026/084 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Лише 17.10.2023 постановою про зняття арешту з коштів приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. знято арешт з № НОМЕР_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 . Однак, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_3, копія постанови не направлена на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження. Заявник зазначає, що оскарження стороною виконавчого провадження рішень, дій чи бездіяльності виконавця під час виконання судового рішення є засобом судового контролю метою якого є дотримання прав та свобод громадян на стадії виконання судового рішення. Відтак, наслідком розгляду скарги, поданої в порядку судового контролю є усунення порушень та відновлення порушеного права чи інтересу особи. Звертаючись зі скаргою, заявник порушує питання про визнання дій приватного виконавця по складанню розрахунку заборгованості неправомірними внаслідок неврахування сплачених сум із заробітної плати та скасування зазначеного розрахунку з метою усунення порушення прав. Ураховуючи вищевикладене, заявник ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни з нарахування заборгованості по аліментах в розмірі 135050,20 грн. за вищевказаним виконавчим листом; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марію Олексіївну провести перерахунок заборгованості за вищевказаним виконавчим листом; визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.04.2024; визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни щодо не направлення копії постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марію Олексіївну направити копію постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19.04.2024 відкрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни, стягувач: ОСОБА_2 .

26.04.2024 до суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. через систему «Електронний суд» надійшли заперечення на скаргу, в яких, серед іншого, зазначає, що наведені у скарзі на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця доводи боржника є необґрунтованими та не свідчать про наявність підстав для задоволення скарги. Зокрема, розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Водночас повідомляє, що жодних відрахувань із заробітної плати боржника не було, оскільки на вимоги приватного виконавця установа ФІЛІЯ «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», де боржник отримує заробітну плату неодноразово ігнорувала та не надала будь-якої інформації про дохід боржника для визначення відсотку відрахування із заробітної плати та здійснення перерахування заборгованості. Також, приватним виконавцем направлено виклик керівнику ФІЛІЇ «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» до виконавця 17.04.2024 року о 17:30 за адресою: АДРЕСА_1 , для надання пояснень щодо невиконання уповноваженою особою Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» вимог приватного виконавця від 19.05.2023 року №3764 та від 20.07.2023 року №7456 та зобов`язано надати інформацію про суми одержаних (нарахованих доходів), щодо ОСОБА_1 помісячно з 14.12.2018 по 10.11.2023 включно, однак останнім було проігноровано вказані вимоги приватного виконавця, на виклик не керівник установи не з`явився та будь-якої інформації в тому числі про причини не явки не повідомив. З огляду на це, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.04.2024 за період з 14.12.2018 по 10.11.2023, проведено приватним виконавцем на підставі відомостей із довідки наданої Державною податковою службою України у відповідь на запит №199350606 від 08.04.2024 року про джерела доходів боржника, що сформовано в автоматизованій системі виконавчих проваджень по квартально за період прострочення, що є в свою чергу повністю всебічним документом, який відповідає вимогам визначеними законодавством. Отже, кошти з установи, де працює боржник на погашення заборгованості зі сплати аліментів не надходили та приватним виконавцем тільки нараховувалась заборгованість за прострочений період та лише примусово на підставі платіжних інструкцій стягнуто кошти із банківських рахунків боржника. Разом з цим, твердження боржника про неправильність нарахованої суми заборгованості зі сплати аліментів є не обґрунтованими та не спростовані жодними належними доказами та кошти про які, зазначає боржник нібито стягнуто із його заробітної плати на погашення заборгованості за виконавчим листом на користь ОСОБА_4 не надходили приватному виконавцю Фесик М.О. та доказів про їх перерахування боржником виконавцю не надано, у своїй скарзі скаржник не надала жодних платіжних або бухгалтерських документів, які б підтверджували інформацію про відрахування із її заробітної плати. Виходячи з наведеного, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складений приватним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_3 від 09.04.2024 відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки обчислений в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей отриманих на запит приватного виконавця в процесі виконання рішення та є правомірним і таким чином не порушує права та інтереси скаржника. Щодо направлення постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 до банківської установи на виконання, зазначається, що приватним виконавцем було надіслано постанову у формі електронного документа з накладеним кваліфікованим електронним підписом до банківської установи АТ «Ощадбанк», та згідно відповіді останнього постанову доставлено та арешт з банківського рахунку № НОМЕР_1 було знято, тому усі постанови направлялись з чітким дотриманням норм чинного законодавства та арешт з коштів знімався. Крім того, приватний виконавець Фесик М.О. зазначає, що скаржником як на підтвердження накладеного арешту до скарги додано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 за період 06.05.2023 по 05.06.2023 рр., де наявні відомості про арешт коштів на вказаному банківському рахунку, однак боржник не врахував, що ухвала, на підставі якої приватним виконавцем винесено постанову про зняття арешту із вказаного рахунку, видана після зазначеного у виписці періоду і відповідно арешт з коштів знімався пізніше, а саме 17.10.2023 після надходження її до виконавця та відповідну постанову направлено як сторонам, так і банківській установі до виконання. Стосовно правомірності дій щодо винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату та винесення інших постанов у виконавчому провадженні НОМЕР_4, зазначається, що 09.04.2024 було здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 і тому в межах суми визначеної розрахунком було винесено постанову про накладення арешту та відповідну постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_3, які не суперечать вимогам чинного законодавства та відповідають Закону України «Про виконавче провадження». Також, зазначається, що боржник тривалий термін жодних дій на погашення заборгованості не здійснював, в тому числі не повідомляв приватному виконавцю про власні доходи, на які можливо звернути стягнення, на вимоги, повідомлення виконавця боржник та установа, де останній працює не відповідають та ігнорують законні вимоги виконавця, що призводить до порушень прав стягувача на виконання законного рішення суду. Враховуючи все вищезазначене, на думку приватного виконавця Фесик М.О. в межах наданих їй повноважень правомірно здійснила розрахунок заборгованості боржника по аліментах, винесла постанови про накладення арешту на кошти боржника та про звернення стягнення на заробітну плату боржника, а тому вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки будь-яких обставин щодо неправомірного розрахунку заборгованості, накладення арешту приватним виконавцем Фесик М.О. та винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату не встановлено, тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, приходить до висновку про безпідставність вимог даної скарги.

24.05.2024 до суду від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні скарги, з підстав викладених у поясненнях.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги повідомлялася. При цьому, у судових засіданнях представник заявника ОСОБА_5 вимоги скарги підтримував у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. у судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду скарги повідомлялася. При цьому, 02.09.2024 на виконання вимог суду подала до суду відеозапис інформації з АСВП на диску. При цьому, просила відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали скарги, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Під час виконання судових рішень, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва №756/16448/18 від 18.07.2022, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14.12.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.04.2023 рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18.07.2022 у частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів залишено без змін.

На виконання вищезазначеного рішення суду, було видано виконавчий лист № 756/16448/18, який у подальшому стягувачем пред`явлено до примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївні.

01.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №756/16448/18 від 26.04.2023, виданого Оболонським районним судом міста Києва.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до положень ч. 3 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як убачається із матеріалів справи, 09.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. складено розрахунки заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 за період з 14.12.2018 по 10.11.2023, відповідно до яких загальна сума боргу станом на 09.04.2023 складає 134410,20 грн.

За приписами частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження. Частиною шостою вказаної статті передбачено, що у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Відповідно до пункту 4 розділу XVI Інструкції виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відтак, порядок та підстави здійснення виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів чітко регламентовані законом та нормативно-правовим актом.

Як убачається із матеріалів та зазначає виконавець, розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 за період з 14.12.2018 по 10.11.2023 станом на 09.04.2024, було здійснено на підставі відомостей із довідки, наданої Державною податковою службою України у відповідь на запит №199350606 від 08.04.2024 про джерела доходів боржника, що сформовано в автоматизованій системі виконавчих проваджень по квартально за період прострочення, оскільки жодних відрахувань із заробітної плати боржника по сплаті аліментів не було здійснено, вимоги приватного виконавця установа ФІЛІЯ «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», де боржник отримує заробітну плату неодноразово ігнорувала та не надала будь-якої інформації про дохід боржника для визначення відсотку відрахування із заробітної плати та здійснення перерахування заборгованості. Також, приватним виконавцем направлено виклик керівнику ФІЛІЇ «ПАСАЖИРСЬКА КОМПАНІЯ» АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» до виконавця, для надання пояснень щодо невиконання уповноваженою особою Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» вимог приватного виконавця від 19.05.2023 №3764 та від 20.07.2023 №7456 та зобов`язано надати інформацію про суми одержаних (нарахованих доходів), щодо ОСОБА_1 помісячно з 14.12.2018 по 10.11.2023 включно, однак останнім було проігноровано вказані вимоги приватного виконавця.

При цьому, одразу після отримання 12.07.2024 від Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Вагонне депо станції Київ-Пасажирський» довідок про доходи ОСОБА_1 за період з 2018 по 2023 рік, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. був здійснений новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 15.07.2024, відповідно до якого залишок боргу ОСОБА_1 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 складає 79611,02 грн. Розрахунок зі сплати аліментів за доходами, нарахованими (виплаченими) від договору оренди землі ТОВ «Годунівське» здійснено на підставі відомостей із відповіді Державної податкової служби №214725170 від 12.07.2024., та становить 37339,36 грн. Отже, заборгованість боржника ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 14.12.2018 по 10.11.2023 за розрахунками приватного виконавця від 15.07.2024 разом складає - 116 950,38 грн.

Щодо доводів заявника, що при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.04.2024, приватним виконавцем не було взято до уваги та не враховано сплачені боржником суми із заробітної плати за квітень 2023 року у розмірі 9428,56 грн., у травні 2023 року - 9443,20 грн., у червні 2023 року - 9373,00 грн., у липні 2023 року - 8950,00 грн., слід зазначити таке.

Як зазначалося вище, 01.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик Марією Олексіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа №756/16448/18 від 26.04.2023, виданого Оболонським районним судом міста Києва.

Станом на день складання вказаного розрахунку у приватного виконавця була відсутня інформація про сплачені боржником суми із заробітної плати, зокрема, за квітень 2023 року та травень 2023 року.

У подальшому на вимогу приватного виконавця, був отриманий серед іншого, звіт про здійснені відрахування та виплати Філії «Пасажирська компанія» АТ «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Вагонне депо станції Київ-Пасажирський», відповідно до якого Оболонському відділу державної виконавчої служби м.Києва, із заробітної плати боржника за період з квітня 2023 року по травень 2023 року було перераховано аліменти за квітень 2023 року - 4918,56 грн., травень 2023 року 4933,20 грн.

Між іншим, суд враховує, що після отримання зазначених відомостей, вказані суми були взяті до уваги приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. при здійсненні розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 15.07.2024.

Водночас, заявником не доведено, що приватному виконавцю було перераховано аліменти із заробітної плати боржника у червні 2023 року у розмірі 9373,00 грн. та у липні 2023 року - 8950,00 грн.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені законодавчі норми, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни з нарахування заборгованості по аліментах в розмірі 135050,20 грн. за вищевказаним виконавчим листом та зобов`язання приватного виконавця провести перерахунок заборгованості за вищевказаним виконавчим листом відсутні, оскільки перерахунок вже було зроблено приватним виконавцем та надано до суду новий розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15.07.2024, а незгода заявника із новим розрахунком приватного виконавця не є предметом даного спору та підлягає вирішенню в порядку, визначеному законом.

Стосовно вимоги про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.04.2024, суд враховує наступне.

Положенням статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження» визначені умови звернення стягнення на заробітну плату.

Згідно зі статтею 68 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України "Про виконавче провадження" підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи-підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, -20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків (частини друга, третя статті 70 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів справи, в межах виконавчого провадження НОМЕР_3, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 09.04.2024, відповідно до якої виконавцем встановлено, що згідно відповіді Державної податкової служби на запит приватного виконавця про джерела отриманих доходів, боржників фізичних осіб, боржник працевлаштований та отримує дохід у філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця», ураховуючи викладене, керуючись статтями 10, 68, 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження" постановив звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що отримує дохід у Філії «Пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Українська залізниця»; здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням зі стягнення аліментів, яка виникла за період з 14.12.2018 по 10.11.2023 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що складає 134410,20 грн. та витрати виконавчого провадження в сумі 640,00 грн., а разом 135050,20 грн., що, в свою чергу, не перевищує розмір, визначений, статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».

15.07.2024 у зв`язку із здійсненням нового розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. на адресу Філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця» та Акціонерного товариства «Українська залізниця» було направлено повідомлення про уточнення заборгованості до постанови виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 09.04.2024, в якому, серед іншого, приватний виконавець просила врахувати, що сума заборгованості ОСОБА_1 за постановою про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 09.04.2024 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 складає 116 950,38 грн.

Крім цього, постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Фесик М.О. від 02.08.2024 про виправлення помилки у процесуальному документі постановлено внести виправлення до документу «Постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 09.04.2024, а саме, пункт 2 резолютивної частини постанови викладено в наступній редакції: «Здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів що місяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням зі стягнення аліментів, яка виникла за період з 14.12.2018 року по 10.11.2023 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що складає 116950,38 грн».

Слід зазначити, що за правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця, відтак приватним виконавцем було дотримано вимоги статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», якою, серед іншого, передбачено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів. Відтак, при винесенні оскаржуваної постанови приватним виконавцем було дотримано вимоги Закону України «Про виконавче провадження», тому відсутні підстави для задоволення скарги в частині визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 09.04.2024.

До того ж, заявником не подано суду доказів здійснення нею погашення існуючої заборгованості по аліментам, розмір якої є значним, що порушує права дитини на достатнє матеріальне забезпечення.

Відносно вимоги заявника про визнання незаконними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни щодо не направлення копії постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника та сторонам виконавчого провадження та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марію Олексіївну направити копію постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05.09.2023 у справі №756/16448/18 скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Фесик Марії Олексіївни про арешт коштів боржника від 03.05.2023 у виконавчому провадженні НОМЕР_3 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять з АТ «Укрзалізниця» як зарплатні виплати ОСОБА_1 на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в ТВБВ №10026/084 філії Головного управління по м.Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 5 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За приписами п. 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання відповідна постанова. У випадках, передбачених законом, виконавець на підставі постанови, передбаченої цим пунктом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження майна боржника.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Ураховуючи вищевикладене, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. винесено постанову про зняття арешту з коштів від 17.10.2023, якою постановлено зняти арешт з UA0620739, що належить боржнику ОСОБА_1 .

На підтвердження факту направлення копії постанови про зняття арешту з коштів від 17.10.2023 до банківської установи, приватним виконавцем було надано паперовий витяг сформований в Автоматизованій системі виконавчого провадження, з якого вбачається, що у межах виконавчого провадження НОМЕР_3, зазначена постанова про зняття арешту з коштів була направлена в електронному вигляді до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 17.10.2023 о 18:11, дата набуття стану «документ доставлено» - 18.10.2023. Також, судом було оглянуто у судовому засіданні оригінал вказаного електронного доказу.

Таким чином, суд вважає підтвердженим належним та допустимим доказом факт направлення 17.10.2023 приватним виконавцем постанови про зняття арешту з коштів боржника до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до виконання у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Між іншим, як убачається, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Фесик М.О. вказана постанова надсилались сторонам виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, простим поштовим відправленням, що підтверджується супровідним листом, який міститься у АСВП.

Слід зазначити, що у сторін виконавчого провадження наявна можливість ознайомлюватися із усіма матеріалами вказаного виконавчого провадження у Автоматизованій системі виконавчого провадження.

З огляду на викладене вище, у задоволенні скарги у зазначеній частині, слід відмовити.

Згідно з частинами першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом статті 447 ЦПК України право сторін виконавчого провадження на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця обмежене випадками, коли такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушуються права та свободи скаржника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 (провадження №12-197гс18) зазначено, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. За своєю суттю ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим (див. постанову Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19)).

Таким чином, нормами цивільного законодавства передбачено захист судом саме порушення прав особи. Порушення, які допущенні приватним виконавцем при вчинення процедурних питань (ухвалення процесуальних рішень), які не призводять до порушення прав особи, не можуть бути визнані неправомірними.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, а відповідно до ч.2 цієї статті у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись статтями 4, 5, 76-81, 258-260, 352-354, 447, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Фесик Марії Олексіївни та зобов`язання вчинити певні дії, стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 13.09.2024.

Суддя М.М. Ткач