УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Мукачево Справа №303/5086/24

2-к/303/2/24

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання ОСОБА_1

заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2024 року ОСОБА_1 від імені якої діє ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезазначеним клопотанням, в якому просила визнати в Україні рішення Окружного суду Праги-Схід Чеської республіки, в особі судді Магістра Яни Худікової від 19 липня 2016 року (справа №3 С 67/2016-26) про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області 21.10.2000 року, актовий запис №430.

Необхідність задоволення клопотання обґрунтовується посиланням на те, що дане рішення вступило в законну силу 15.08.2016. В Україні справа між цими ж сторонами з таким самим предметом спору не розглядалася. На даний час існує необхідність визнання вищевказаного рішення з метою отримання у органі реєстрації актів цивільного стану документального підтвердження відсутності зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, натомість від її представника надійшла заява про розгляд клопотання за їх з довірителем відсутності.

Уповноважений представник заінтересованої особи також у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень стосовно клопотання не подав.

Згідно з приписами частини п`ятої статті 473 Цивільного процесуального кодексу України неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 471 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Між Україною та Чеською Республікою укладено Договір про правову допомогу в цивільних справах, який ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Договору між Україною та Чеською Республікою про правову

допомогу в цивільних справах» N 2927-III від 10.01.2002 (надалі - Договір).

Згідно зі ст. 52 Договору, договірні Сторони за умов, установлених цим Договором, визнають і виконуватимуть на своїй території , в тому числі, рішення, прийняті відповідними органами юстиції другої Договірної

Сторони у цивільних справах, визначених у статті 1 цього Договору, майнового та немайнового характеру, які були постановлені компетентними органами юстиції, у тому числі рішення судів в частині судових витрат у справах, визначених у цьому підпункті.

Відповідно до статті 1 Договору, для цілей цього Договору розуміється, що цивільними вважаються такі справи, які виникають із цивільних, трудових, сімейних і комерційних правовідносин.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню регламентовано Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 472 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про визнання рішення іноземного суду таким, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Слід констатувати, що до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додано документи, визначені ч. 2 ст. 472 Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2000 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 21.10.2000 (а. с. 18).

На підставі рішення Окружного суду Праги-Схід, в особі судді Яни Худікової від 19.07.2016 (справа №3 С 67/2016-26) шлюб між ОСОБА_7 , (уродженою ОСОБА_8 , укладений 21 жовтня 2000 року було розірвано.

Рішення суду вступило в законну силу 15 серпня 2016 року, що підтверджується відповідною відміткою на ньому та гербовою печаткою чеського суду.

Згідно із Гаазькою конвенцією від 05.10.1961 на даному судовому рішенні був проставлений апостиль та здійснено його переклад на українську мову.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 17 постанови від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення чи позбавлення батьківства; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення: усиновлення, визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 6 та 7 статті 473 Цивільного процесуального кодексу України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення, у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню. У визнанні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених ст. 468 цього Кодексу.

Таким чином, слід констатувати, що судом не встановлено зазначених у ст. 468 Цивільного процесуального кодексу України підстав для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню на території України.

За таких обставин, суд вважає клопотання обґрунтованим, а тому його слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 471, 472, 473 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задоволити.

2. Визнати на території України рішення, що не підлягає примусовому виконанню Окружного суду Праги-Схід (Чеська республіка), в особі Магістра Яни Худікової від 19 липня 2016 року по справі №3 С 67/2016-26 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 , який було зареєстровано Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №430.

3. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В. Кость