Справа № 681/1098/24
Провадження 2/681/502/2024
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"16" вересня 2024 р. м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и л а:

11.09.2024 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Крижанівський О.А. звернувся у суд із вказаним позовом.

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 ЦПК України, в яких передбачено вимоги до позовної заяви та зазначено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

В прохальній частині позову представник позивачки просить суд стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 582099 грн 72 коп.

При цьому ч. ч. 1-2 ст. 196 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником.

Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У ст. 196 Сімейного кодексу України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p = (A1 х 1% х Q1) + (A2 х 1% х Q2) + ……. (An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів (обраховується позивачем на момент пред`явлення позову);

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед пред`явленням позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Однак, у позовній заяві не зрозуміло вказаний розрахунок за квітень 2024, де зазначено що розмір нарахованої суми аліментів множиться на 2162 дні; довідка щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів не дає можливості провести належний розрахунок, у ній не вказано, що розуміється під поняттям сукупний розмір, не зрозуміло зі змісту довідки чому у лютому 2024 року відбулося зарахування суми у розмірі 198 933 грн. 14 коп., частина якої пішла у заборгованість - 180758 грн 86 коп. Тобто, такий розрахунок державного виконавця заборгованості по аліментам № ВП № 72559270 від 14.08.2024 не є належним, потребує детального уточнення для можливості дослідити всі обставини справи.

Крім того, при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України, якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, має бути вказана поточна заборгованість на момент пред`явлення позову, яка буде межею, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. (постанова Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 711/679/21).

Крім того, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України у разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не вказано, чи застосовувались до ОСОБА_2 заходи примусового виконання, передбачені ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Перелік причин, з яких утворилася заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватися судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. З аналізу судової практики вбачається, що обставинами, які виключають вину платника аліментів у виникненні заборгованості, вважаються хвороба, несвоєчасна виплата заробітної плати, затримка або неправильне перерахування аліментів банками, помилка державного виконавця у розрахунку заборгованості зі сплати аліментів (постанова Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19).

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 02.04.2012 № 512/5, довідка про заборгованість зі сплати аліментів видається державним виконавцем стягувачу.

З метою підтвердження розміру (суми) стягнення заборгованості, позивачем має бути надано суду розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, здійснений за вищенаведеною формулою розрахунку пені, яка встановлена Постановою Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 25.04.2018 у справі № 572/1762/15-ц.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення по сплаті аліментів у розмірі 582099 грн 72 коп., проте у розрахунку заборгованості за липень 2024 року, заборгованості по аліментах за ОСОБА_2 не значиться, у відповіді Полонського відділу державної виконавчої служби від 14.08.2024 за № 29046, долученої до позовної заяви, вказано, що станом на 01.08.2024 заборгованість по сплаті аліментів відсутня, тому суд позбавлений можливості встановити чи розмір неустойки (пені) дорівнює або не є більшим за розмір заборгованості відповідача по сплаті аліментів за відсутності належного та обґрунтованого розрахунку заборгованості.

Таким чином, позивачці ОСОБА_1 необхідно вказати чи застосовувались до ОСОБА_2 заходи примусового виконання; уточнити вказаний у змісті позовної заяви розрахунок за квітень 2024, де зазначено що розмір нарахованої суми аліментів множиться на 2162 дні; надати довідку, яка містить деталізовану інформацію щодо розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, де вказано сукупну поточну заборгованість по аліментах для можливості встановити суму, яка буде межею, яку не може перевищувати пеня; конкретизувати розрахунок про заборгованість, вказати, що розуміється під поняттям сукупний розмір, уточнити, чому у лютому 2024 року відбулося зарахування боржником суми у розмірі 198933 грн. 14 коп., з якої 180758 грн 86 коп. пішло у заборгованість, а саме: позивачу доцільно подати новий текст позовної заяви, в тому числі її копію для вручення відповідачу.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що вказані обставини мають значення для правильного вирішення спору, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до ст.185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків. Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява буде вважатись неподаною.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 185 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, залишити без руху, надавши позивачці строк протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали у зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Горгулько