Справа № 212/4185/23
Провадження № 2/211/363/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 лютого 2024 рокуДовгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Бірж Д.В.

у відсутність: представника позивача АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»

відповідача Кукурузи Д.С.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що у жовтні 2017 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" запустив новий проект Monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

04.02.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства "Універсал Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 04.02.2020 року, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 35 000,00 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

АТ "Універсал Банк" свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам договору, належним чином покладені на неї обов`язки перед банком не виконала, порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.

Станом на 25.04.2023 року за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" договору про надання банківських послуг "Monobank" від 04.02.2020 року наявна заборгованість на загальну суму 45518,49 грн., у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 45518,49 грн.

Оскільки на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Універсал Банк" заборгованість за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 04.02.2020 року станом на 25.04.2023 року у сумі 45518,49 грн., а також судові витрати по справі.

Відповідачем було подано відзив в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав необгрунтовності та недоведеності. В обґрунтування зазначила, що наявні у матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг не містять її підпису, а тому не можуть вважатися складовою кредитного договору щодо будь яких інших встановлених ними умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Підписана нею анкета - заява до Договору про надання банківських послуг не містить жодних даних про умови кредитування та обрання ним певної, конкретної, банківської послуги. Таким в матеріалах справи відсутні докази вона саме з наданими до позову умовами та правилами ознайомилася і погодилася. При цьому, окрім як підписаної нею копії Анкети - заяви до Договору про надання банківських послуг від 04.02.2020 року, позивачем не подано суду жодного іншого належного, допустимого, достовірного та підписаного нею документу, який би дозволяв встановити такі умови укладеного між сторонами кредитного договору, як розмір процентів за користування кредитом, а також права кредитора здійснювати погашення нарахованих процентів за користування кредитом шляхом збільшення його тіла. Оскільки вищезазначені умови покладені в основу розрахунку розміру кредитної заборгованості, тому не можуть підлягати задоволенню позовні вимоги про стягнення тіла кредиту в частині погашення за рахунок його збільшення процентів за користування кредитом. Тобто із пред`явленої до стягнення суми заборгованості за тілом кредиту має бути вирахувана сума безпідставно зарахованих процентів. Доданий паспорт споживчого кредиту також не містить її підпису, а також в тексті самого паспорту споживчого кредиту вказується, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної у цьому паспорті споживчого кредиту, а отже останній не може підмінювати собою зміст умов кредитного договору, фактично укладеного між сторонами. Крім того позивачем не надано доказів, що кредит був наданий саме у розмірі 35 000,00 грн. При цьому позивач змовчує, що кредит був наданий у розмірі 22 000,00 грн., який був нею сплачений у повному обсязі. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 04.02.2020 року 24.04.2023 року Банком рахується заборгованість у загальному розмірі 45518,49 грн (графа 5), що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), проте, представником позивача не надано пояснення щодо суми заборгованості кредиту саме у сумі 45 518,49 грн. Тобто, згідно тверджень позивача, вбачається, що загальний залишок заборгованості, який розрахований позивачем, за «нібито» наданим кредитом перевищує розмір встановленого на рахунок ліміту 35000,00 грн., у зв`язку з чим виникає питання, яким чином сума заборгованості за тілом кредиту фактично більша на 15 518,49 грн. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, в графі 15 «Сума погашення за наданим кредитом» станом на 25.04.2023 року, вона кожного місяця (стабільно) сплачувала грошові кошти. Загальна сума сплачених коштів, починаючи з 28.02.2020 року до 13.02.2023 рік становить 45 329,39 грн., при «нібито» наданому ліміті 35 000,00 грн, а по факту при ліміті 22 000,00 гри. При цьому, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, незважаючи на відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» здійснювалось нарахування та списання відсотків у розмірі 38,4% (поточна ставка) та 76,8% (прострочена ставка) за рахунок коштів, внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості (графа 10 «сплачено відсотків»). Також, звертає увагу, що позивач відображає у своєму розрахунку, що вона сплачувала відсотки починаючи з 01.11.2020 року, проте це не відповідає дійсності, адже списання відсотків почалось з 01.04.2020 року (як доказ щомісячного списання відсотків відповідач надає виписки з банку «рух коштів по картці»). Таким чином, починаючи з 01.04.2020 р. по 01.02.2023 р. позивач неправомірно списав грошові кошти на суму 33 811,92 грн., які повністю погашено з коштів, внесених нею на погашення кредиту, що відображено у відповідній графі розрахунку заборгованості. Крім того, позивач безпідставно нарахував відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом у розмірі 7 435,01 грн. (графа 9 розрахунку). Тобто, позивач зазначаючи про наявність заборгованості за тілом кредиту, самовільно включив в неї нараховані відсотки а також відсотки за користування кредитом, внаслідок чого банком збільшено заборгованість за тілом кредиту. Таким чином, враховуючи, що анкета-заява від 04.02.2020 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, у позивача відсутні підстави для покладення на неї обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення процентів підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Представником позивача надавалась відповідь на відзив, вказують що відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором . Вважають свої позовні вимоги обґрунтованими та просять їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив, у якому просила у задоволенні позовних вимог АТ «Кніверсал Банк» відмовити посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 25.08.2023 року ухвалено проводити розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника банку.

Відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі. При розгляді справи просила врахувати наданий відзив на позовну заяву та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 04 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг (а.с. 5).

В Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

У відповідності до розрахунку заборгованості за договором без номеру від 04 лютого 2020 року сума заборгованості за кредитним договором станом на 25 квітня 2023 року складає 45518,49 грн., з яких загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 45518,49 грн. (а.с.6-10).

Крім того, суду надана банківська виписка, в якій відображено рух коштів з 04 лютого 2020 року по 13 лютого 2023 року. Згідно наданої виписки відповідач користувалася кредитними коштами банку, а саме розраховувалася за товари, поповнювала мобільний рахунок, поповнювала картковий рахунок, та ін.

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» про наявність рахунку від 19.09.2023 року ОСОБА_1 було відкрито рахунок НОМЕР_1 , тип рахунку «Чорна картка», активна.

Відповідно до довідки про розмір встановленого кредитного ліміту від 19 вересня 2023 року, встановленому клієнту ОСОБА_1 через мобільний застосунок за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 04 лютого 2020 року за карткою № НОМЕР_2 станом на 19 вересня 2023 року: дата та час : 04 лютого 2020 12:19:49 , встановлена сума кредитного ліміту: 22 000 грн; дата та час : 15 червня 2020 17:50:50, встановлена сума кредитного ліміту: 35000 грн.

Також відповідач зверталася із заявами про надання кредитних коштів в розстрочку, що підтверджується: заявою клієнта N20.30. від 28.11.2020 на суму 1119,01 гри., заявою клієнта N20.30. від 28.11.2020 на суму 1499,00 грн.; заявою клієнта N20.30. від 08.12.2020 на суму 1362,40 грн.; заявою клієнта N20.30. від 26.12.2020 на суму 1040,00 грн.

Крім того, позивачем було надано паспорт споживчого кредиту « картка monobank», де міститься інформація про основні умови кредитування та інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі та послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуються протягом строку дії договору про споживчий кредит. Зазначено, що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису.

паспорти споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку», де міститься інформація про основні умови кредитування та інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Зазначено, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишитиметься діючим протягом продовження строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі та послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуються протягом строку дії договору про споживчий кредит. Зазначення щодо підписання відповідачем відсутнє; заяви клієнта.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти, та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви, про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки, Умови та правила надання банківських послуг, це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує, як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше, співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Такі висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17-ц.

Посилання в позові на те, що відповідачем було підписано анкету-заяву позичальника, якою засвідчено, що вона ознайомлена з умовами і правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті банку достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому є не обґрунтованими.

Оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим банком в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вбачається, що Анкета-заява містить лише анкетні дані позичальника, при цьому, в ній взагалі відсутні, зокрема, дані про встановлення чи зміну розміру кредитного ліміту, видачу кредитної картки, строк її дії, даних про розмір відсоткової ставки, розмір та порядок нарахування штрафів.

З розрахунку заборгованості вбачається, що він виконаний у формі таблиці із зазначенням відповідних граф, зокрема поточна заборгованість за тілом кредиту та прострочена заборгованість за тілом кредиту, а в кінці розрахунку зазначені, як висновок, остаточні суми на кінець періоду за який вони виконані. При цьому, розрахунок заборгованості, як такий, без надання доказів про те, які умови кредитування досягнуто між сторонами на час укладення договору не є підтвердженням наявності заборгованості та її складових.

Паспорт споживчого кредиту, який фактично підписано відповідачем за допомогою електронного підпису, також не може свідчити про узгодження сторонами умов кредитування, зважаючи на те, що у ньому зазначено про можливість того, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, викладеної у цьому паспорті.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», вказаний документ кредитодавцем надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з метою доведення до споживача інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VIII договір про споживчий кредит - це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно зі частиною 2 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту.

Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту.

Відповідно до частини 3 зазначеної статті інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип відсоткової ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної відсоткової ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної відсоткової ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну відсоткову ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Якщо кредитодавець пропонує різні способи надання кредиту, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що використання інших способів надання кредиту може мати наслідком застосування іншої реальної річної відсоткової ставки. Якщо платежі за послуги кредитодавця, пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, є періодичними, надана споживачу інформація має містити застереження про те, що витрати на такі послуги можуть змінюватися протягом строку дії договору про споживчий кредит; 7) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, які є обов`язковими для отримання кредиту, перелік осіб, яких кредитодавець визначив для надання відповідних послуг (за наявності), а також орієнтовна вартість таких послуг. У разі відсутності у кредитодавця інформації про вартість певної додаткової чи супутньої послуги, що надаватиметься споживачу третьою особою та є обов`язковою для отримання кредиту, орієнтовна вартість такої послуги визначається за аналогічними, вже укладеними кредитодавцем договорами про споживчий кредит за попередні три місяці, або у разі відсутності таких договорів за середньою вартістю такої послуги, визначеною кредитодавцем за результатами аналізу вартості послуг, що пропонуються щонайменше трьома постачальниками на ринку таких послуг; 8) порядок повернення кредиту та сплати відсотків за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 9) попередження про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, відсоткової ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 10) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 11) порядок дострокового повернення кредиту; 12) у разі укладення договору про споживчий кредит у формі кредитування рахунку - відомості про те, що від споживача може вимагатися повне повернення суми кредиту в будь-який час, строк попередження про таку вимогу.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, зробленим Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 393/126/20 від 23 травня 2022 року.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 (провадження №14-131цс19).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Підстави вважати, що надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умови і правила надання банківських послуг, тарифи, таблиця обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту містять електронно-цифровий підпис відповідача та він був ознайомлений із цими документами, відсутні.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови і правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Водночас вбачається, що в Анкеті-заяві від 04 лютого 2020 року ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка, розміри неустойки не зазначені. Сама відповідач заперечує щодо укладання кредитного договору саме тих умовах щодо відсотків, які зазначені позивачем, стверджуючи, що не була належним чином ознайомлена з умовами договору.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості, загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 45518 грн. 49 коп. Проте, ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту. Як слідує з виписки по рахунку відповідача, банком здійснювалось автоматичне списання відсотків на суму 31266 грн. 29 коп., що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту.

Таким чином частина грошових коштів, які сплачувала відповідач на погашення заборгованості за кредитом, позивач зараховував саме на рахунок погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом.

Оскільки в анкеті-заяві від 04 лютого 2020 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, то неправомірним та безпідставним є списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом, отже, вони повинні були бути віднесені на погашення тіла кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.

Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредитну картку, на яку зарахований кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці від 19.09.2023 року вбачається, що кредитний ліміт станом на 19.09.2023 року становить 35 000,00 грн., а заборгованість станом на 19.09.2023 року складає 48202,49 грн. Судом відповідно до наданої виписки, здійснено власний розрахунок заборгованості. Відтак, відповідачем відповідно до укладеного договору №б/н від 04.02.2020 року у період з 04.02.2020 року по 13.02.2023 року фактично використано кредитних коштів на суму 54381,06 грн., а на погашення заборгованості внесено 45329,39 грн. Різниця складає 9052,67 грн., а тому зазначена сума підлягає стягненню на користь банку.

Предметом позову АТ «Універсал Банк» є стягнення заборгованості за тілом кредиту, що відповідає суті кредитних правовідносин, оскільки, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, а також виходячи з вимог ч.2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Тобто, АТ «Універсал Банк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з урахуванням наданих сторонами доказів, у їх сукупності, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 9052,67 грн., які фактично використані відповідачем та не повернуті банку.

Таким сином з урахуванням наданих сторонами доказів, у їх сукупності, суд дійшов висновку що позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача непогашеного тіла кредиту.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволених позовних вимог на 19,88% (9051,67 грн. х 100 % : 45518,49 грн.) з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені у зв`язку зі сплатою судового збору в розмірі 533,57 грн.. (19,88% х 2684,00 грн. : 100%).

Керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258-259, 223, 264-265, 354-355ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код , місцезнаходження: вулиця Автозаводська, будинок 54/19, місто Київ, 04114) заборгованість за Договором про надання банківських послуг від 04.02.2020 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9051 ( дев`ять тисяч п`ятдесят одна ) грн. 67 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УНІВЕРСАЛ БАНК» Код , місцезнаходження: вулиця Автозаводська, будинок 54/19, місто Київ, 04114)судовий збір у розмірі 533 (п`ятсот тридцять три ) грн. 57 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко