Справа № 685/271/24
Провадження № 2/685/116/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої судді Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполі

справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 24.08.2023 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк»та ОСОБА_1 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630958489 (далі кредитного договору). Відповідно до умов кредитного договору банк надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач зобов`язався повернути кредит, виплатити проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші платежі у встановлений у кредитному договорі строк. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 84394,08 грн. 12 серпня 2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». На підставі викладеного просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 84394,08 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Позивач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у відсутності його представника.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить у позові відмовити, оскільки кредитного договору від 24.08.2023 з позивачем він не укладав, також просить застосувати строк позовної давності.

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором.

У відповідності до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В судовому засіданні встановлено, що 18.07.2018 між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з якою відповідачу надано кредит у розмірі до 200 000 грн, для особистих потреб, тип процентної ставки 26% річних, фіксована, на строк 12 місяців з можливістю пролонгації, обов`язків мінімальний платіж 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн, банк щомісячно в останній день розрахункового періоду здійснює договірне списання грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в розмірах, що необхідні для щомісячної оплати страхового платежу згідно з умовами договору. Надана позивачем виписка по особовому рахунку відповідача №/0213 підтверджує отримання та користування відповідачем кредитними коштами, розрахунковий період з 18.07.2018 по 12.02.2024. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В позовній заяві позивач підставою позову зазначає угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.08.2023 року. Разом з тим, до позовної заяви не додано жодного доказу на підтвердження укладення вказаного договору між позивачем та відповідачем. Як зазначено вище , суду надані докази укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії 18.07.1918 року між ПАТ «Альфа-банк» та ОСОБА_1 .

Крім того, суду не надано доказів того, що позивач є правонаступником ПАТ «Альфа-банк», оскільки наданий позивачем витяг з державного реєстру банків підтверджує лише те, що АТ «Альфа-Банк» змінив назву на АТ «Сенс Банк», жодного доказу того, що АТ «Альфа-банк» є правонаступником ПАТ «Альфа Банк» суду не надано.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, ухвалою Теофіпольського райсуду від 27.03.2024 позивачу роз`яснено його право подати докази, вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету позивача 27.03.2024, та, крім того, позивач отримав ухвалу рекомендованим повідомленням 19 квітня 2024. На виконання ухвали суду не надано жодного доказу.

Суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами те, що відповідач уклав із позивачем угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.08.2023 року і , відповідно, у відповідача наявна кредитна заборгованість перед позивачем, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.525,526,530, 1054 ЦК України, ст.12, 81, 89 ЦПК України, районний суд,

ухвалив:

в задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуюча