Справа № 953/4256/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2024 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Харкова із позовом до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.07.2002 Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за №4 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , судовий збір стягнути з відповідача.
В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що між нею та її чоловіком, ОСОБА_2 20 липня 2002 року був укладений шлюб, зареєстрований Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 4 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 . Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що протягом останніх декількох років їх стосунки з чоловіком повністю розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Погляди на сімейні відносини, сімейні обов`язки та виховання дітей стали абсолютно протилежними. Вже тривалий час кожен живе окремим життям та своїми інтересами, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Відновити відносини їм не вдалося. Зокрема, примирення та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Проте, вона, ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_2 не мають наміру зберегти цей шлюб. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, перебування у шлюбі суперечить їх інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Враховуючи, що сторони сумісного господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини вже давно припинені, шлюб між ними носить лише формальний характер, вони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, позивачка вважає що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є достатньо обґрунтованими та подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити як її інтересам, так і інтересам її чоловіка.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 справу передано для розгляду головуючій судді С.М. Лисиченко.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін
06.07.2023 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказує на те, що про те, що дружиною подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу відповідачу не було відомо. Відповідач категорично заперечує проти розірвання шлюбу, На протязі усіх років спільного проживання із дружиною в них були нормальні доброзичливі стосунки, відповідач робив свій вклад у сімейний бюджет у вигляді заробітної плати у повному обсязі та завжди підтримував дружину як психологічно, так і фізично завжди надавав допомогу. Вони ніколи з дружиною не обговорювали питання розлучення, як і в кожній сім`ї у них були періоди як найбільш теплих стосунків, так і їх спаду. Але питання розлучення у чоловіка не виникало ніколи - він і досі кохає дружину та бажає збереження сім`ї. Тому, уважає, що позовну заяву було подано дружиною необдумано - у період емоційного сплеску. Окрім того, звертає увагу суду, що у них з дружиною на вихованні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, для яких збереження сім`ї, добрих стосунків між батьками є вкрай важливим, Отже, за переконанням відповідача сім`ю може, і потрібно, бути збережено, надавши подружжю строк для примирення протягом 6-ти місяців. Відповідач просить суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повністю.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.07.2023 зупинено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши сторонам по справі, строк для примирення терміном на шість місяць, призначивши справу у судове засідання на 09-00 годину 15 січня 2024 року
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15.01.2024 провадження у справі відновлено.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залишити їй прізвище ОСОБА_5 .
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу заперечує.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, зареєстрований 20 липня 2002 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №4. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_5 , дружини ОСОБА_5 .
Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Зазначений факт підтверджується: свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 20.02.2008 Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №141, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 19.09.2018 Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №780, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно з статтею 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 Сімейного кодексу України ).
Згідно із статтею 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
За змістом указаної норми заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя.
Наданий сторонам строк для примирення бажаного результату не дав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.
Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, суд залишає позивачці ОСОБА_1 прізвище ОСОБА_5 .
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 липня 2002 року Олексіївською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис №4.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_5 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір в розмірі 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 15 січня 2024 року.

Суддя - С.М. Лисиченко