Справа № 526/2329/24
Провадження № 2/526/978/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 вересня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі :

головуючого Киричка С. А.,

секретаря судових засідань Широколави О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

встановив:

Позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2018 року о 19 год. 00 хв. на 299 км + 460 м автодороги Київ -Харків-Довжанський, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «SUBARU» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗИЛ» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який є відповідачем за цим позовом та особою відповідальною за шкоду, заподіяну в результаті ДТП відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України. Дані обставини ДТП відображені у постанові Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року по справі №546/1078/18, якою в діях ОСОБА_1 встановлено наявність складу адміністративного правопорушення та звільнено від відповідальності за збігом строків. В результаті ДТП автомобіль «SUBARU», р.н.з. НОМЕР_1 отримав пошкодження, а його власник ОСОБА_2 зазнав матеріальних збитків. На час скоєння вказаного ДТП транспортний засіб «ЗИЛ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач, не був забезпечений чинним договором страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна шкода, яка виникла внаслідок ДТП, не була відшкодована відповідачем потерпілій особі, тому ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із відповідною заявою. Для встановлення розміру відшкодування у справі №53768, МТСБУ надало доручення суб`єкту оціночної діяльності АТ «СГ «ТАС», яким була визначена вартість відновлювального ремонту т/з SUBARU р/н НОМЕР_1 (з урахуванням зносу) у розмірі 100 000,00 грн. Керуючись нормами п.п.а п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) в редакції, яка діяла на момент ДТП, та у межах страхової суми, що була чинною на день настання події, МТСБУ 29.03.2021 року здійснило виплату відшкодування довіреній особі потерпілого в розмір 100 000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №942744 від 29 березня 2021 р. Позивач, також, зазначив, що не пропустив строки позовної давності із зверненням до суду з вказаним позовом, оскільки вони були продовжені на строк дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (п.12 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України) та у період дії в Україні воєнного стану (п.19 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України).

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути із ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму витрат сплаченого відшкодування в розмірі 100 000 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028, 00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою суду 27 червня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач ОСОБА_1 копію ухвали, позовної заяви з додатками отримав 05.07.2024 року.

У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Від відповідача 12.07.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України не визнав з тих підстав, що постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 у справі №546/1078/18, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно нього закрите, у зв`язку з закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП і у резолютивній частині вказаної постанови не зазначено висновку щодо його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Винним себе у зазначеній вище ДТП він себе не вважає. Крім того, вказує, що позивач пропустив строк звернення до суду із вказаним позовом та надав заяву про застосування строків позовної давності.

Представник позивача адвокат Безверський Р. В. надав відповідь на відзив відповідача, в якому зазначає, що постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30 вересня 2020 року у справі № 546/1078/18 було встановлено наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП, в тому числі вини останнього у вчинінні ДТП, про що вказано в описовій частині постанови. При цьому посилається на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) у якій викладено правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення». Щодо посилань відповідача на пропуск строків позовної давності позивачем, зазначив, що у позовні заяві МТСБУ міститься посилання на п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, де зазначено, що строки, визначені ст. ст. 257, 258 (позовна давність), продовжуються на строк дії карантину введеного у 2020 році Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), а також на п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ПК України, згідно з яким строки позовної давності продовжуються на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану. З цих підстав просив суд задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2018 року, близько 19 години 00 хвилин, на 299 км + 460 м автодороги Київ-Харків-Довжанський, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ЗИЛ-ММЗ 554 М, державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі сторони міста Києва в сторону міста Полтава, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки SUBARU Forester, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 порушив п. п.10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року (справа №546/1078/18), у мотивувальній частині якої зазначено, що в діянні ОСОБА_1 маються ознаки, правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження по справі закрите, у зв`язку з закінченням на момент її розгляду строків передбачених ст. 38 КУпАП. Постановою Полтавського апеляційного суду від 18.02.2021 постанова Великобагачанського районного суду Полтавської області від 30.09.2020 року щодо ОСОБА_1 залишена без змін.

Щодо посилання відповідача на те, що в резолютивній частині постанови не зазначено його вини у в чиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Так, з положень статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в порушенні провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.

За своєю правовою природою звільнення від відповідальності у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».

Тому посилання ОСОБА_1 на відсутність його вини у вчиненні зазначеної вище ДТП, яка мала місце 10 жовтня 2018 року є безпідставними.

Щодо твердження відповідача про порушення позивачем строків позовної давності, суд враховує наступне.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки (ст. 257 ЦК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину.

Одночасно з «карантинними» нормами було продовжено строки Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2120-IX».

Законом України від 8 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.»

Таким чином, суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на пропущення строків позовної давності позивачем є безпідставними.

Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь власника автомобіля SUBARU Forester, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн.

Із метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило суб`єкта оціночної діяльності АТ «СГ «ТАС», яким була визначена вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля.

Виплата страхового відшкодування здійснена МТСБУ на підставі Наказу №3.1/1921 від 26.03.2021 року. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжною інструкцією №942744 від 29.03.2021 року.

Основними завданнями МТСБУ є здiйснення виплат iз централiзованих страхових резервних фондiв компенсацiй та вiдшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону).

Згідно зі ст.41 п.41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільноправову відповідальність.

Відповідно до вимог ст.1.6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно зі ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час дорожньотранспортної пригоди.

Статею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством, шкоду пов`язану із втратою товарного вигляду Моторне (транспортне) страхове бюро України не відшкодовує (ст.32 п.7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У зв`язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування власнику автомобіля SUBARU Forester, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягають задоволенню і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати, пов`язані з регламентною виплатою у розмірі 100 000 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 141, 264-265, 279 ЦПК України, ст. 1187, 1188, 1191 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою у розмірі 100 000 (сто тисяч) грн 00 коп. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 вересня 2024 року.

Повне найменування сторін

Позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, адреса: місто Київ, Русанівський бульвар, 8, 02154, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя: С. А. Киричок