Справа № 646/163/24
Провадження № 2-н/638/1513/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Невеніцин Є.В., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості,-

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором оренди майна з правом викупу від 29.01.2022 року №026 у розмірі 30010,44 грн, яка складається з заборгованості за орендними платежами у розмірі 22536,00 грн та заборгованості за пенею у розмірі 7474,44 грн.

Суддя, вивчивши заяву прийшов до наступного.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 29.01.2022 року між ТОВ «Будинок Комфорту» та ОСОБА_1 укладено договір оренди майна з правом викупу №026. Сторонами за умовами договору погоджено строк оренди майна на 24 місяці та щомісячними платежами у розмірі 939,00 грн, а також вартість об`єкта оренду: при викупі за 24 місяці складатиме 22536,00 грн. Орендодавець відповідно до умов договору оренди передав об`єкт оренди шляхом його відправлення на адресу боржника, боржник зобов`язання сплачувати щомісячні орендні платежі за договором не виконує, чим порушує умови договору оренди. 03.07.2023 року орендодавець та заявник уклали між собою договір факторингу, за яким орендар відступив заявникові свої права вимоги за договором оренди.

Обґрунтовуючи підставі звернення до суду із заявою про видачу судового наказу, представник заявника посилається на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, п.1 ч.2 чт.19 ЦПК України.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктами 1-7 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, а саме: судовий наказ може бути видано, якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів; 7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Цей перелік є вичерпним.

Заявник просить стягнути заборгованість за договором оренди телефону, а також пеню.

Видача судового наказу за такими вимогами ст. 161 ЦПК України не передбачена.

Також, частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що пеня за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Одночасно суддя роз`яснює, що у відповідності до частини другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.165,258,260 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Є.В.Невеніцин