Справа № 143/302/24
13.05.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суду Вінницької області у складі:
головуючого - судді Сича С.М.
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши в м. Погребище Вінницької області у порядку письмового спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ - БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.06.2020 ОСОБА_2 приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ- БАНК» з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки.
На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ - БАНК» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.
- заборгованість за відсотками - 4943 грн. 03 коп.
Позивач неодноразово вживав заходів досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу SMS-повідомлень та дзвінків з вимогою виконати взяті на себе зобов`язання.
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «АКЦЕНТ- БАНК».
Посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 525, 526, 527, 530, ч.1 ст. 598, ст. ст. 599, 610, ч. 2 ст. 615, ст. ст. 629, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути на свою користь із відповідача вказану суму заборгованості.
Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.04.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін (а.с.43 - 44).
Виходячи із положень ч.6, п.2 ч.7 ст.128, ч.1 ст.131 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України відзиву до суду не подала, а тому суд ухвалює рішення на підставі доказів, наданих позивачем (а.с. 49, 50, 51).
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного.
Так, судом встановлено, що 15 червня 2020 року відповідачем ОСОБА_1 особисто підписано анкету - заяву про приєднання до надання АТ «АКЦЕНТ - БАНК» банківських послуг без зазначення інформації про використання кредитної картки, виду послуги та бажаного розміру кредитного ліміту, із зазначенням про згоду позичальника про ознайомлення з договором про надання банківських послуг (а. с. 8).
- 4943 грн. 03 коп. загальна заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5-7).
Відповідно до копії довідки АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та були видано наступні картки № НОМЕР_2 зі строком дії до березня місяця 2027 року, № НОМЕР_3 зі строком дії до грудня місяця 2031 року (а.с. 18).
-19.10.2021 870.00 валюта - гривня, вид операції зменшення, ініціатор банк;
-19.10.2021 870.00 валюта - гривня, вид операції зменшення, ініціатор банк;
Одночасно до матеріалів позовної заяви банком надана підписана позичальником копія Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яка містить умови кредитування за трьома різними кредитними продуктами: картка «Універсальна», картка «Універсальна Gold» та картка «Зелена» без зазначення конкретного обраного відповідачем кредитного продукту, як в цьому паспорті, так і в окремому документі. Натомість зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, та про актуальність наданої інформації з 15 червня 2020 по 01 липня 2021 року. При цьому відповідачем підтверджено лише про отримання ним повної інформації для можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації (а. с. 9).
Зміст Паспорту споживчого кредиту по суті є інформацією, у якій перелічені фінансові умови надання платіжних карток «Універсальна», «Універсальна ГОЛД» та «Зелена» з отриманням для використання кредитного ліміту коштів до 200000 грн. 00 коп., зі сплатою за їх користування процентів за розмірами базових процентних ставок відповідно:
- 3,9% в місяць (46,8% річних) для картки «Універсальна»;
- 3,7 % в місяць (44,4% річних) для картки «Універсальна ГОЛД»;
- 3,7% в місяць (44.4% річних) для картки « ОСОБА_4 » на залишок заборгованості, а також 7,8% у місяць для картки «Універсальна», 7,4 % у місяць для картки «Універсальна ГОЛД» або 7,4% на місяць для картки « ОСОБА_4 » при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту. Членський внесок за участь у GoldКлубі на місяць для картки «Універсальна Gold» - 20 грн. 00 коп. на місяць (а. с. 9).
При цьому має місце позначка, що ця інформація у Паспорті споживчого кредиту зберігає чинність та є актуальною до 01 липня 2021 року, у якій одночасно міститься застереження, що умови договору про споживчий кредит, який буде обраний позичальником, можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та залежатимуть від проведеної оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.
Суд звертає увагу на те, що банком не надано підтвердження про узгодження та підписання позичальником Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та витягу з Тарифів та умов користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна ГОЛД» та «Зелена», витяг з яких наданий банком без прив`язки їх до дати складення (а. с. 21 - 28).
Суд також акцентує увагу на тому, що надані Умови і правила надання банківських послуг не містять підпису позичальника, а тому їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.
Такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17.
За змістом статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах.
Тому така інформація не є тотожною умовам договору, який сторони підписують та цим підписанням визначають суттєві умови договору кредитування, в тому числі і у відповідності до розділу ІІІ Закону України «Про споживчий кредит».
За таких обставин приєднаний Банком до матеріалів позову Паспорт споживчого кредиту не визначає конкретних умов кредитування між сторонами, які ними узгоджені шляхом підписання анкети-заяви, в тому числі, з огляду на те, що паспорт містить різні умови кредитування за різними кредитними продуктами, посилання на які в анкеті - заяві позичальника відсутні, а також не зазначено вид бажаної банківської послуги, яку споживач бажає отримати, як-от кредит або депозит, відкриття поточного рахунку тощо.
Отже, незважаючи на те, що договір, укладений між сторонами, повинен складатися із підписаних сторонами анкети-заяви позичальника щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою, позичальником підписана тільки анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ БАНК», та не узгоджено з банком інші складові договору про надання банківських послуг, зокрема, розмір відсотків, так як Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи Банку ним не підписані. Підписання Паспорту споживчого кредиту із зазначенням про те, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною в банківській установі до 01 липня 2021 року, не є безумовним свідченням позичальника щодо обрання ним певного кредитного продукту на конкретну суму з певними умовами кредитування.
Зазначене узгоджується із висновком Великої Плати Верховного Суду, зробленим у постанові від 23 травня 2022 року під час розгляду справи № 393/126/20, про те, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
У відповідності до положень статті 263 ЦПК України цей правовий висновок обов`язковий для застосування до правовідносин, що виникли між учасниками даної цивільної справи.
Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші.
Відтак, положеннями статей 633, 634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відтак, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін по сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов без зазначення дати їх складення, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, а паспорт споживача містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, та з його змісту слідує, що умови кредитування можуть відрізнятися від умов договору про споживчий кредит.
У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до частини 1 статті 1056 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Разом із тим, як встановлено із матеріалів справи у анкеті-заяві позичальника ОСОБА_1 від 15.06.2020 року відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача на користь АТ «АКЦЕНТ - БАНК» заборгованості по відсоткам за користування кредитом у сумі 4943 грн. 03 коп.
Такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, яку суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України.
Разом із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «АКЦЕНТ -БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
При цьому суд звертає увагу, що згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте, ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подала, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів у розмірі, зазначеному банком.
За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог судовий збір в сумі 2554 грн. 72 коп., що становить 84,37 відсотка від сплаченого при поданні позову судового збору у сумі 3028 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 258, 259, 263-265, 279, 351, 354 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ- БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ- БАНК» 2554 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 72 коп. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.
Сторони по справі:
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення складено 15.05.2024.

Суддя