КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/416/24
Провадження № 2/552/1179/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією родиною та про розподіл майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

24.01.2024 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією родиною та про розподіл майна подружжя. В позовній заяві вказувала на те, що вона проживала однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , починаючи з вересня 2006 року в її квартирі АДРЕСА_1 . Вони фактично перебували в шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно користувалися майном, тобто були сім`єю в розумінні сімейного законодавства. В зареєстрованому шлюбу перебувають з 21.11.2009 року. В період перебування у фактичних шлюбних відносинах в 2007 році ними була придбана квартира АДРЕСА_2 . На даний час в них з чоловіком виникли спірні питання щодо даної квартири, в якій вони проживають та придбавали її для потреб сім`ї. Дана квартира була придбана її чоловіком 31.05.2007 року. На той час вони проживали однією родиною. На придбання даної квартири ними було вирішено взяти іпотеку. Саме тому, 31.05.2007 року було укладено іпотеку та внесено обтяження в реєстр за договором іпотеки, ВЕ0444445, 444446, 444447, 444448. Термін виконання за кредитним договором було до 31.05.2027 року. Оскільки майно придбавалося для потреб родини та для спільного проживання в квартирі однією сім`єю, погашення кредиту відбувалося за спільні кошти. Станом на 10.11.25015 року вся заборгованість за кредитним договором, у тому числі тіло кредиту, проценти, та комісію у розмірі 472 084,86 грн. було погашено. Потягом усіх цих років, вона приймала безпосередньо участь у погашенні боргу, здійснювала внески за іпотечним договором, що підтверджується відповідними квитанціями. В зв`язку з чим просила суд встановити факт спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу у період з вересня 2006 року по 21.11.2009 рік. Визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Визнати за ОСОБА_3 , право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

25.01.2024 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання, про що винесено відповідну ухвалу.

23.04.2024 року до суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_2 про визнання позовних вимог, та розгляд справи за його відсутності.

24.04.2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Маліннікової Д.К. про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити. Крім того, в зв`язку з визнанням позовних вимог відповідачем, розгляд справи просила проводити в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наявності у справі достатніх доказів, наявність у справі заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку розгляд справи за відсутності сторін. З винесенням рішення в підготовчому судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , проживала однією родиною, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 , починаючи з вересня 2006 року у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Вказана квартира на праві власності належала позивачеві, що підтверджується копією договору дарування від 19.11.2004 року.

З червня 2007 року, сторони проживали в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 . Даний факт підтверджується довідкою про склад родини та фактичне місце проживання, виданою головою правління ОСББ «Артемівський - 5» від 30 жовтня 2023 року, де вказано, що з червня 2007 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Станом на 30.10.2023 року склад родини вже становлять четверо людей.

21.11.2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.11.2009 року, актовий запис №1695.

Від даного шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, які приєднані до матеріалів справи.

З наданих до суду документів, знайшло підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали, однією родиною, починаючи з 01 вересня 2006 року по 21 листопада 2009 року (дата укладення шлюбу) однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Даний факт також не заперечував відповідач ОСОБА_2 , надавши свою заяву про визнання позову.

Крім того, в своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею, право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати.

Так, з наданих суду матеріалів справи вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 була придбана ОСОБА_2 21.05.2007 року, що підтверджується договором купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Н.В. Карнарук.

Як встановлено судом, на час придбання вказаної квартири сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Крім того, з наданих документів вбачається, що в зв`язку з придбанням спірної квартири 31.05.2007 року було укладено договір іпотеки та внесено приватнимнотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. за №4676 обтяження в реєстр за договором іпотеки, ВЕ0444445, 444446, 444447, 444448, 31.05.2007, предмет іпотеки є квартира площею 71,1 кв.м, адреса: АДРЕСА_4 , номер РПВН: 18781222. Власником заставної квартири є АТ КБ «ПриватБанк». Термін виконання зобов`язання за кредитним договором 31.05.2027 року.

З матеріалів справи також вбачається, що погашення кредиту за спірну квартиру відбувалось за спільні кошти сторін.

Станом на 10 листопада 2015 року вся заборгованість за кредитним договором, у тому числі тіло кредиту, проценти, комісію у розмірі 472 084,86 грн. була погашена. Дані обставини встановлені та не потребують доведення, так як вони були вже предметом дослідження у рішеннях судів. Так, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03 серпня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано припиненим кредитний договір № PLVOGK00000053 від 31 травня 2007 року укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк». Визнано припиненим договір іпотеки від 13 травня 2007 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. за реєстраційним №4676 у зв`язку з припиненням основного зобов`язання за кредитним договором від 31.07.2015 року. Дане рішення було підтримано і при апеляційному розгляді за Постановою Полтавського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року. На даний час кредитне зобов`язання виконане у повному обсязі та жодних обтяжень на квартирі не має.

Позивачем було надано документи, які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 приймала безпосередню участь у погашенні боргу, а саме квитанції, з яких вбачається сплата коштів встановлених у рішеннях судів. Даними квитанціями підтверджується те, що ОСОБА_1 здійснювала перерахування коштів на користь ОСОБА_2 , які відповідач в подальшому конвертував та здійснював погашення кредиту, як це визначено у графі призначення платежу.

Усі докази вже раніше були досліджені та встановлені у вказаних вище рішеннях суду.

Частиною 5 ст.82 ЦПК України передбачено, що підставою звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування якої встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі

Ч.4 статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї - постанова КЦС у складі ВС від 08 липня 2020 року в справі № 465/275/16-ц.

Так, Верховний Суд у Постанові від 23.06.2023 року зазначив, що сплата позивачу частини коштів за кредитним договором, укладеним для придбання квартири, не змінює правового статусу квартири, оскільки кредитний договір укладено між банком та відповідачем не в період перебування сторін у шлюбі. Тому зобов`язання з повернення кредиту за зазначеним договором виникло лише у відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом із тим згідно зі ст.74 СК якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

З врахуванням викладеного та належних доказів по справі факт проживання однією родиною без реєстрації шлюбу у період з вересня 2006 року по 21 листопада 2009 року суду є доведеним.

Щодо визнання спірного майна спільною сумісною власністю сторін.

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім?єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов?язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім?єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Отже, враховуюче вище викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, з урахуванням статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 258-259, 263-265, 273, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією родиною без реєстрації шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_2 у період з вересня 2006 року по 21.11.2009 рік.

Визнати квартиру АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 , право власності на частину квартири АДРЕСА_2 , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за подання позовної заяви в розмірі 2 567 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 30.04.2024 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко