Справа№591/6441/23
Провадження №2/592/220/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.08.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Відповідно до п.1.2 кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту - 164 598,00 гривень; строк користування - 24 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі (п.1.4. Кредитного договору), отже кредитодавець, свої обов`язки за Кредитним договором виконав в повному обсязі. 29.08.2022 року права вимоги за Кредитним договором відступлені AT «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 01/09/21. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 р., Позивач є новим кредитором Боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 25 серпня 2022 року з усіма наступними додатками та змінами. Як наслідок, станом на 03.04.2023 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № від 25 серпня 2022 року, становить 172 418 грн. 22 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 161 854 грн. 50 коп.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 2 грн. 86 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 10 560 грн. 86 коп. Вважає, що позичальником було грубо порушено умови кредитного договору № від 25 серпня 2022 року, а також норми чинного законодавства, тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 25 серпня 2022 року, що становить 172 418,22 грн. та судові витрати. Просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача адвокат Кордюк В.П. надав до суду відзив, в якому зазначає, що відповідач ознайомившись з позовною заявою позовні вимоги не визнає в повному обсязі, а саме: стосовно визнання договору відступлення права вимоги неукладеним, вказує на те, що виходячи зі змісту договору від 01 вересня 2021 року, ТОВ «ФК «ЦФР» відступає свої права вимоги на користь АТ «ТАСКОМБАНК» по укладеним кредитними договорам до вже існуючих позичальників, які на момент укладення договору мають зобов`язання по відношенню до первісного кредитора. Однак, умовами зазначеного договору, не конкретизовано за якими саме кредитними договорами та відносно яких боржників ТОВ «ФК «ЦФР» відступає свої права вимоги. Щодо відсутності обов`язку боржника достроково сплати всю заборгованість за кредитним договором, зазначає наступне: ВС зазначив, що порушення позивачем визначеного кредитними договорами порядку направлення юридично значимих повідомлень, факт отримання яких адресатами суди не встановили, не може мати наслідком покладення на відповідачів тягаря дострокового погашення заборгованості за кредитними договорами. У даному випадку вимога була направлена на адресу АДРЕСА_1 , тоді як адреса Відповідача визначена в кредитному договорі - АДРЕСА_1 . Опис вкладення до цінного листа наданий Позивачем на підтвердження відправлення на адресу Відповідача вимоги не є допустимим доказом, адже умовою визнання допустимості цього доказу може вважатися надання разом з ним фіскального чеку (квитанції, тощо) з номером поштового відправлення цінного листа, за яким можливо було б відстежити пересилання такого поштового відправлення та факт його вручення або причини невручення. З доданих документів про поштове відправлення неможливо встановити приналежність фіскального чеку списку згрупованих поштових відправлень, адже номер на самому списку, та номер в чеку (5956) відрізняються. Позивачем не надано розписки про вручення відповідачу даного відправлення, та будь-яких інших доказів отримання вимоги про сплату заборгованості відповідачем. Повідомлення боржника та/або іпотекодавця слід вважати здійсненим належним чином за умови, що вони одержали або мали одержати повідомлення, але не одержали його з власної вини. Доказом належного здійснення повідомлення може бути, зокрема, повідомлення про вручення поштового відправлення з описом вкладення, тому просить суд відмовити у позовних вимогах Акціонерного товариства «Таскомбанк» у повному обсязі. (а.с. 66-68) Просить розглядати справу без його участі та участі відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №. Відповідно до п.1.2 кредитного договору позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах:сума кредиту - 164 598,00 гривень; строк користування - 24 місяців; річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту (а.с.4-10)

Згідно розрахунком заборгованості по кредитному договору № від 25 серпня 2022 вбачається, що станом на 03.04.2023 року заборгованість позичальника становить 172 418 грн. 22 коп., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) - 161 854 грн. 50 коп.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 2 грн. 86 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 10 560 грн. 86 коп. (а.с.18)

Згідно п. 1.2., 1.4. Кредитного договору, вбачається, що кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору.

Відповідно до п. 2.2. Кредитного договору позичальник повідомлений кредитодавцем у відповідності до вимог чинного законодавства, у чіткій та зрозумілій формі з інформацією, вказаною в ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією, необхідною для свідомого та добровільного вибору фінансової послуги .

Відповідно до п. 5.1. умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та п. 1.3. кредитного договору позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

Як убачається із платіжної інструкції № від 25.08.2022 року, кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в кредитному договорі (п.1.4. Кредитного договору) в сумі 156 760 грн. (а.с.37)

Згідно копії Договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021р., укладеного між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ ФК «Центр фінансових рішень», останнє товариство відступило права вимоги за вказаним кредитним договором АT «ТАСКОМБАНК», відповідно до умов якого та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 01/09/21 від 01.09.2021 р., в якому зазначено прізвище ОСОБА_1 , позивач є новим кредитором боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором № від 25 серпня 2022 року з усіма наступними додатками та змінами. (а.с.11-15)

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 25.08.2022 року направлялося повідомлення про те, що права вимоги за кредитним договором, який був укладений між нею та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» будуть відступлені АТ «Таскомбанк» і 25.08.2022 року вона це повідомлення підписала. (а.с.16)

Відповідно до повідомлення-вимоги від 03.03.2023 року № 4463/70.22 на адресу ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 повідомлено про заборгованість за договором та запропоновано протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але в будь-якому випадку не пізніше 45 днів календарних днів з дня направлення банком повідомлення позичальника повернути кредит та сплатити нараховані проценти та штрафні санкції. (а.с.38) Натомість у списку осіб, яким банком направлялася вимога вказана інша вулиця, за якою відповідачка не проживає. (а.с.40) Доказів отримання нею такого повідомлення-вимоги від 03.03.2023 року суду не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке настане у майбутньому (майбутня вимога) (ст. 1078 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначна грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно копії Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги від 29.08.2022 року на підставі Договору факторингу № 01/09/21, позичальником вказана ОСОБА_1 (.с.15) Сам Договір про відступлення права вимоги від 29.08.2022 року суду не наданий, зміст його та умови не відомі. Крім того, кредитний договір 25.08.2022 року укладався між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 , а про відступлення права вимоги її попереджали, що відбудеться в майбутньому 29.08.2022 року. 18 жовтня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в рамках справи № 910/11965/16 (ЄДРСРУ № 77749354), досліджував особливості відступлення майбутніх вимог до боржника. За приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Також слід звернути увагу на те, що згідно ст.1049 ЦК України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно Умов отримання фінансових кредитів (а.с.8), а саме п.5.8 визначено право кредитодпавця вимагати дострокового повернення кредиту в рамках ст.16 Закону україни « Про споживче кредитування».

Однак, суд погоджується із доводами відповідачки та її представника про те, що надаючи суду копії Досудової вимоги, позивач при цьому не надав суду достатніх та належних доказів у розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України про направлення її позичальнику, та відповідно про отримання ОСОБА_1 цієї вимоги від 03.03.2023 року.

Тобто, позивач не доводив та, відповідно, не довів, що настав обов`язок у позичальника достроково погасити заборгованість за кредитним договором відповідно до його умов. Матеріали справи не містять доказів особистого вручення такої вимоги позичальнику та того, що відповідачка протягом 30 календарних днів з дня отримання досудової вимоги не виконали її, а тому для позичальника настав обов`язок з дострокового повернення усієї суми кредиту.

У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначала, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Верховний Суд наголошує на тому, що у справах про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором саме позивач повинен довести у судах першої та апеляційної інстанцій, що відповідно до умов укладеного кредитного договору строк виконання такого зобов`язання є таким, що настав, а тому позичальник продовжує користуватися цими грошовими коштами неправомірно. У разі дострокового стягнення суми кредиту саме позивач має довести, що такий обов`язок виник, оскільки виключно з ініціативи кредитора та у порядку, визначеному умовами кредитного договору, в односторонньому порядку відбулася зміна умов такого договору, зокрема щодо строку виконання цивільного зобов`язання.

В оцінці цього визначальними є умови кредитного договору. Такий договір є джерелом правового регулювання цивільних відносин між сторонами, який визначає обов`язкові для обох сторін правила поведінки, відмінні від їх законодавчого регулювання.

Тому, застосовуючи умови кредитного договору, суд не має правових підстав для висновку, що строк кредитування достроково припинився та у позичальника виник обов`язок дострокового повернення усієї суми кредиту.

Звертаючись до суду з позовом про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором 31.07.2023 року, позивач як кредитор мав довести, що настали обставини, за яких у позичальника припинилося право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, зокрема у зв`язку з невиконанням позичальником умов договору, за яких таке право існувало (наприклад, несплата чергових щомісячних платежів протягом певного періоду тощо), а у кредитора з цих підстав виникло право вимагати повернення несплаченої суми кредиту у повному обсязі.

Такі обставини є фактичною підставою позову про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Крім цього, розмір заборгованості за вимогою від 03.03.2023 року становить -168171,83 грн., а розрахунок заборгованості станом на 03.04.2023 містить нарахування процентів після пред`явлення вимоги, та загалом складає 172 418,22 грн., що не узгоджується із положеннями ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Катрич