ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2473/24
Провадження № 2/210/1097/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
12 вересня 2024 року м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,
за участі секретаря судового засідання: Біди А.В.,
представника третьої особи Шульц С.Й. ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав, -
01 травня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав та просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 23.09.2011 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.03.2022 року по справі №210/7071/21 було розірвано. Восени 2022 року відповідач разом з їх спільним сином виїхала до м. Алушта тимчасово окупованої АР Крим, де проживала з ним за адресою: АДРЕСА_1 . 18.10.2023 року у відношенні відповідача відкрито кримінальну справу за ч.2 ст. 228 УК рф, а саме порушення правил обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. 20.10.2023 року відповідачу було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Станом на час звернення до суду з вказаним позовом, відповідач перебувала в СІЗО №4 в м. Шахти ростовської області. Через антисоціальну поведінку відповідача, їх син залишився один на окупованій території, без моральної та матеріальної підтримки, без надії та можливості повернутись додому. В січні 2024 року за допомогою Благодійної організації «Благодійний фонд «Центр взаємодопомоги «Спасемо Україну» позивачу вдалося повернути сина з тимчасово окупованої території. З 29.01.2024 року син проживає разом з позивачем. 21.02.2024 року головою Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради було затверджено Рішення №55, яким було визначено місця проживання сина разом з позивачем. З 05.02.2024 року дитина навчається в класі «Міжнародної перспективи» КМР. Позивач працевлаштований, належним чином забезпечує свого сина, у зв`язку з чим, посилаючись на вимоги ст. 150, 155, 164 СК України звернувся до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 08 травня 2024 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного. (а.с.25)
Ухвалою суду від 18 червня 2024 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 38-39)
Присутній у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 просив суд позов задовольнити посилаючись на обґрунтування наведені у позовній заяві.
Присутня у судовому засіданні представник третьої особи Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради - Шульц С.Й. підтримала думку позивача, не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_4 у судові засідання призначені судом на 18 червня 2024 року, 10 липня 2024 року та 12 вересня 2024 року присутня не була, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судових повісток про призначення дати судового засідання та направлення поштової кореспонденції за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, які повернулись на адресу суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання». Крім того, судом було розміщено Оголошення на офіційному веб-порталі «Судової влади України» про призначення до розгляду вказаної справи та дату судового засідання.
Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Частиною 3 та частиною 4 ст. 130 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд дослідивши наявні матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, про що Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області в Книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис №433. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано. (а.с. 10)
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 20 березня 2012 року складено відповідний актовий запис №151. Батьками ОСОБА_3 зазначені: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 яке видано повторно 04.11.2023 року. (а.с. 8)
Відповідно до Листа від 15.01.2024 вих.№02.26-14/13 за підписом начальника відділу по справам неповнолітніх та захисту їх прав Алуштинської міської ради Республіки Крим, вбачається, що вказаного відділу надійшла інформація про затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає в м. Кривий Ріг, Дніпропетрвоська область, Україна. (а.с. 13)
Відповідно до Листа Благодійної організації «Благодійний фонд «Центр взаємодопомоги «Спасемо Україну», 24 січня 2024 року ОСОБА_3 повернути до України з тимчасово окупованого Криму, села Рибаче, куди він був переміщений із Кривого Рогу. (а.с. 15)
Рішенням Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 21.02.2024 року №55 «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 » визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 . (а.с. 12)

Відповідно до Висновку Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 № 04/29-2501 від 09.07.2024 року, у зв`язку з тим, що відповідач не зареєстрований і не мешкає у Металургійному районі м. Кривого Рогу, керуючись рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» у виконкому Металургійної районної у місті ради відсутні правові підстави для надання висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав.

Проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно з ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років.

Стаття 164 СК України чітко встановлює перелік підстав позбавлення батьків батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення дітей до батьків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла 18 років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення від виконання обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних, інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм маралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 року у справі № 211/559/16-ц).

Європейський суд з прав людини зазначив, що між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків (рішення від 07.12.2006 року по справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111).

На підставі досліджених судом письмових доказів встановлено, що з січня 2024 року дитина проживає разом батьком, а відповідач ухиляється від будь-якої участі у його вихованні, не тільки не вживає заходів для утримання, лікування, навчання, організації побуту та дозвілля дитини, але й взагалі не цікавиться його життям, не спілкується з дитиною.

Відносно відповідача слідчим управлінням управління внутрішніх справ російської федерації по місту Шахти порушено кримінальну справу №01000571 від 18.10.2023 року за ч.2 ст. 228 ук рф.

Цей факт свідчить про те, що відповідач не виконувала своїх батьківських обов`язків відносно свого малолітнього сина.

Згідно до Характеристики №145 від 08.04.2024 року виданої за підписом в.о. директор та класного керівника Криворізького ліцею академічного спрямування «Міжнародні перспективи» Криворізької міської ради ОСОБА_3 навчається в класі «Міжнародної перспективи» з 05.02.2024 року. Батько ОСОБА_1 бере активну участь у житті сина, допомагає у організації позакласних заходів, цікавиться життям дитини. Мати з родиною не проживає, у вихованні дитини участі не буре, на контакт з класним керівником не виходить. (а.с. 16)

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не приділяє належної уваги догляду та розвитку своєї дитини, не турбується про її життя та здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не створює необхідних умов для життя та розвитку, не виховує дитину у дусі поваги до Батьківщини, держави та суспільства, не забезпечує продуктами харчування, одягом та взуттям відповідно до сезону, не надає коштів на утримання дитини, практично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків за відсутності будь-яких перешкод для їх виконання.

Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Суд вважає за доцільне, роз`яснити ОСОБА_4 , положення ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 141, 212, 215 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , сплачений судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом, в розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Н. Ю. Вікторович