Справа № 351/1798/23
Номер провадження №2/351/87/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представник третьої особи Курилюк Е.Д. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снятині в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Петричка Олександр Євгенович звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 зазначає, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 проживали в зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2015 шлюб між сторонами розірвано. Суд визначив місце проживання дитини біля відповідача. На сьогоднішній день відповідач не бере участі у вихованні сина, навчанням не цікавиться. Залишив сина без догляду внаслідок зловживання алкогольними напоями. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини було відібрано ОСОБА_5 від відповідача та передано позивачу на виховання. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина, так як останній ухилився від своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням дитини та його утриманням.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю, просили суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

У судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування Снятинської міської ради Курилюк Е.Д. позовні вимоги також підтримала повністю, просила суд позов задовольнити. Суду пояснила, що відповідач неодноразово залишав дитину без нагляду, коли син проживав біля нього. Дитина вилучалась у відповідача, її влаштовували на проживання біля рідних, згодом передали дитину матері. У своїй заяві дитина зазначила, що батько наносив йому побої.

Допитаний в судовому засіданні в порядку ст. 232 ЦПК України малолітній свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він спілкується з батьком лише по телефону. Останній раз бачив його у грудні 2023 року. Гроші батько дає інколи в сумі 500-1000 грн. Коли він жив з батьком, той його часто ображав, бив без причини.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, малолітнього свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 грудня 2011 року виконкомом Вовчківської сільської ради Снятинського району Івано-Франківській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 19. Матір`ю дитини записана ОСОБА_6 , а батьком - ОСОБА_4 .

Згідно з копією рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 09.12.2015 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розірвано. Сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з батьком ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_6 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ».

Згідно з копією витягу з рішення комісії з питань захисту прав дитини Снятинської райдержадміністрації від 04.06.2020 № 9/7-2020 «Про влаштування малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сім`ю матері ОСОБА_1 » комісією вирішено до прийняття Снятинським райсудом рішення з даного питання за позовом служби у справах дітей райдержадміністрації, влаштувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сім`ю матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з довідкою № 360 від 13.07.2023, виданою старостою Старостинського округу № 4 с. Прутівка Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї зареєстрованих входять: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - заявник, не працює, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - чоловік, не працює, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка, учень 2-го класу Прутівського ліцею ім. В. Самійленка, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син, на утриманні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - син, учень 6-го класу Прутівського ліцею ім. В. Самійленка.

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від 13.07.2023 № 361, в ході обстеження виявлено, що ОСОБА_1 проживає в будинку загальною площею 40,8 кв.м., житловою 19,3 кв.м., на подвір`ї є криниця, сарай. ОСОБА_11 проживає разом з чоловіком ОСОБА_12 та дітьми, не працює, здійснює догляд за сином ОСОБА_13 до 6 річного віку. Син ОСОБА_5 проживає, але не зареєстрований. Чоловік ОСОБА_12 проходить службу в ЗСУ.

Згідно з довідкою № 196 від 18.07.2023, виданою Прутівським ліцеєм ім. В. Самійленка Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 6 класу Прутівського ліцею імені В. Самійленка, не брав участі у батьківських зборах і навчанням сина не цікавиться.

Згідно з висновком органу опіки та піклування Снятинської міської ради «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », затвердженим рішенням Виконавчого комітету Снятинської міської ради від 27 жовтня 2023 року № 348-12/2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина. Вказані правовідносини регулюються нормами Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

З наведених вище письмових доказів судом вбачається, що батько ОСОБА_4 не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не займається її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Отже, ураховуючи поведінку батька, його відношення до дитини та беручи до уваги інтереси дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та втратив цікавість до свого сина.

З огляду на зазначене, ураховуючи, що ОСОБА_4 повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина та втратив до нього будь-який інтерес, суд вважає, що ОСОБА_4 слід позбавити батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Отже, задовольняючи позов про позбавлення батьківських прав відповідача, суд вважає за необхідне одночасно прийняти рішення про стягнення з нього аліментів на дитину.

Задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд вважає, що справедливим, необхідним та достатнім для утримання дитини буде стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 липня 2023 року (дата подання до суду позову про позбавлення батьківських прав) і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

За таких обставин, ураховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, у зв`язку з чим позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № від 21.07.2023 у сумі 1073,60 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Петрички Олександра Євгеновича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа - Орган опіки та піклування Снятинської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 24 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

- третя особа: Орган опіки та піклування Снятинської міської ради, місцезнаходження: 78300, Івано-Франківська область, Коломийський район, м. Снятин, пл. Незалежності, буд. 1, .

Суддя Іван ПОСОХОВ