Справа № 301/4122/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Мацунича М.В. і Фазикош Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 13 грудня 2023 року (у складі судді Гички О.Б.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом у листопаді 2023 р.

Просила змінити розмір аліментів, які стягуються із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Іршавського районного суду від 23.04.2018 р. на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із 1200 грн. щомісячно на 4000 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позовних вимог указала, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках.

Рішенням Іршавського районного суду від 23.04.2018 р. присуджено до стягнення аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1200 грн. щомісячно починаючи з 14.02.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи те, що призначених судом аліментів на дитину не вистачає для належного його утримання, в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, забезпечення повноцінного харчування, всі витрати на розвиток здібностей дитини, відпочинок, лікування, оздоровлення дитини позивач несе самостійно, відповідач іншої допомоги не надає, матеріальне становище позивача змінилося, на даний час вона не працює, постійно хворіє, є інвалідом 3 групи з діагнозом «цукровий діабет», відповідач працює будівельником за кордоном в Чеській Республіці, має постійний високий заробіток, є працездатним, ніякими хронічними чи іншими захворюваннями не страждає, отримує нерегулярний дохід, має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Рішенням Іршавського районного суду від 13 грудня 2023 р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2800 грн. щомісячно, із наступною індексацією згідно з чинного законодавства України, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-відповідач не має можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом першої інстанції;

-матеріальне та сімейне становище позивача не погіршилося, відтак вона не потребує збільшення розміру аліментів;

-відповідач виконує усі обов`язки покладені на нього, що стосується виховання сина.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити в силі. Заперечення зводяться до того, що посилання відповідача на те, що у зв`язку з воєнним станом він не має можливості виїхати за кордон і працювати не відповідає дійсності, оскільки відповідач знаходиться на заробітках за межами України. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 76 878,78 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи зазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що з віком потреби дитини зростають, що в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення її гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини, те, що позивач є інвалідом 3 групи, та у зв`язку з станом здоров`я не може працевлаштуватися на стабільну роботу, суд визнає як зміну матеріального стану позивача, що є однією із умов із якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, а також враховуючи той факт, що відповідач є молодою, працездатною людиною, доказів про те, що відповідач працює за кордоном та про розмір його доходу позивачем не надано, суд вважає, належним визначити розмір аліментів у сумі 2800 грн. на утримання сина щомісячно з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції через їх відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому суд першої інстанції встановив, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, від фактичних шлюбних відносин згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Брідської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, мають сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). Рішенням Іршавського районного суду від 23 квітня 2018 р. присуджено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 14.02.2018 р. і до досягнення повноліття дитини (а.с.3-4). Дитина проживає разом із позивачем і перебуває на її повному утриманні, що стверджується довідкою виданою Іршавською міською радою Закарпатської області №02.4.-01/371 від 31.10.2023 р. (а.с.10). Згідно з копії форми ІПР інваліда, що видається МСЕК і ЛКК № 450/8 від 22.02.2022 р. ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи (а.с.11-12).

Стаття 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з положеннями ст.ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» (на момент звернення до суду з позовом), прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн.

За приписами ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зводяться до неможливості сплати відповідачем 2800 грн. на утримання свого сина.

Однак, у матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили про те, що він на час звернення до суду з цим позовом не має можливості сплачувати аліменти в розмірі, які були визначені судом першої інстанції.

У апеляційній скарзі відповідач указує, що він виконує усі обов`язки покладені на нього, що стосується виховання сина, однак як убачається із довідки виданої ОСОБА_2 Іршавським відділом державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області від 11.03.2024 р., яка була додана позивачем до відзиву на апеляційну скаргу, станом на 01.03.2024 р. у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 56565128 на виконання виконавчого листа № 301/281/18 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1200 грн., становить 76876,78 грн.

Відповідач у апеляційній скарзі вказує, що не має можливості сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом першої інстанції, проте жодних доказів свого матеріального та майнового становища не надає. Відповідач указує, що ніде не працює, однак не надає належних і допустимих доказів у підтвердження цього.

При вирішенні питання про доцільність збільшення розміру аліментів суд першої інстанції має враховувати як матеріальне становище позивача, так і матеріальне становище відповідача, оскільки обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках однаково. Що і було зроблено судом першої інстанції.

Позивач апріорі несе більші витрати на утримання дитини ніж відповідач, оскільки спільна дитина сторін проживає разом із нею, відповідач не довів неможливість сплачувати збільшений розмір аліментів, тому в цьому випадку збільшення розміру аліментів є цілком законним. Тим паче, у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, що може свідчити про те, що він жодним чином не допомагає позивачеві в обов`язках по утриманню своєї дитини.

Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у сумі 2800 грн. на дитину є справедливим і обґрунтованим, оскільки такий розмір аліментів буде мінімально відповідати інтересам дитини, обставинам справи та вимогам Закону.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального та процесуального права. Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України ,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Іршавського районного суду від 13 грудня 2023 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 18 березня 2024 р.

Судді: