Суддя Попова В. О.
Справа № 644/507/23
Провадження № 2/644/733/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Попової В.О.,

за участю

секретаря судового засідання Плаксій К.А.,

представника відповідача адвоката Лебедєва Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання

у с т а н о в и в :

01.02.2023 представник позивача Вініцький М.В., якій діє на підставі довіреності, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м.Харкова. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачі не здійснюють, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.12.2014 по 23.02.2022 у розмірі 101 774 грн 92 коп. У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань позивачем було нараховано 3% річних у сумі 1 983 грн 81 коп. та інфляційні витрати у сумі 12 950 грн 29 коп.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2023 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 07.06.2023 позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання задоволенні, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2014 по 23.02.2022 у сумі 101 774 грн 92, інфляційні втрати в розмірі 12 950 грн 29 коп., 3% річних в сумі 1 983 грн 81 коп. та суму сплаченого судового збору - по 1 342 грн 00 коп.

31.10.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лебедєв Д.В., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1151541 в інтересах ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд зазначеного вище заочного рішення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 16.11.2023 заочне рішення, вказане вище, скасовано та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24.11.2023 через канцелярію суду від представника позивача Борисенко І.А., яка діє на підставі довіреності від 27.09.2023 № 01-40/10266/110, надійшли додаткові письмові пояснення по справі, в яких остання зазначає, що подана заява від сторони відповідачів про застосування строків позовної давності свідчить про визнання ними порушеного права позивача, тобто наявну заборгованість. Щодо застосування строків позовної давності посилається на Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-Co V-2» , якою встановлено карантин на всій території України у період з 12.03.2020 по 22.05.2020, який в подальшому був неодноразово продовжено. Згідно Закону України «про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19» від 30.03.2020 № 540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12 «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення короновірусної хвороби COVID-19, строки, визначені ст. ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину». Таким чином, заборгованість з 12.03.2017 по 23.02.2023 не виходять за строки позовної давності. Крім того, вважає, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані вірно відповідно до чинного законодавства. Стосовно договірних відносин зазначає, що незважаючи на відсутність письмового договору, відповідачі є споживачами послуг по централізованому теплопостачанню, які позивач надає населенню в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м.Харкова на підставі Харківського міськвиконкому від 23.12.1998 № 1407 «Про призначення виконавців послуг у житловому фонді». Скарг, заяв на якість отриманих послуг від відповідачів до позивача не надходило. (а.с. 70-72).

04.12.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лебедєв Д.В. надійшов відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання з підстав зазначених у відзиві; стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу. До відзиву надав контрозрахунок інфляційних втрат та 3% річних (а.с.91-100).

07.02.2024 через канцелярію суду засобами електронного зв`язку від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Лебедєв Д.В. надійшли письмові пояснення по справі згідно яких, представник позивача виклав позицію сторони відповідача щодо строків позовної давності, зазначив, що позивач не був раніше позбавлений можливості звернутись з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за надані послуги і що на їх переконання строк позовної давності повинен розпочатися за останні три роки, які передували зверненню до суду, а саме з 01.02.2020 (а.с. 117-119).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Заяв про відкладення судового розгляду тощо до суду не надходило.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно. Заяв, клопотань тощо від них не надходило.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Лебедєв Д.В. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог, підтвердив позицію сторони відповідача ОСОБА_2 , аналогічно викладеному у відзиві та письмових поясненнях.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 02.02.2023, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Будинок АДРЕСА_2 є багатоквартирним, з централізованою системою опалення, теплопостачання якого здійснює позивач - КП «Харківські теплові мережі».

Відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, до 01.05.2019 року регулювались Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV (далі за текстом Закон України від 24.06.2004 № 1875-ІV), з 01.05.2019 року Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі за текстом Закон України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, ч. 1 ст. 1 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004, п. 5.ч. 2 ст. 7 Закону України від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», на підставі п.1.4 рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста» від 23.12.1998р. № 1407 в редакції рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.09.2003р. № 946 визначено виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води. Вказане рішення було прийнято Виконавчим комітетом Харківської міської ради з метою забезпечення безперебійної експлуатації енергетичного обладнання та споруд, підвищення надання якості послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води, згідно Закону України «Про захист прав споживачів».

Згідно п.п. 18,30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення ( далі Правила) затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005р., які діяли на момент виникнення заборгованості, споживач зобов`язаний сплачувати послуги з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води у строки, встановлені договором або законом; розрахунковим періодом для оплати послуг / календарний місяці; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або затверджених нормативів ( норм) споживання.

У відомості нарахувань та оплат за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежів, доданої до матеріалів справи, зазначено тарифи на опалення та гарячу воду, що застосовувались у певний період, опалювальна площа квартири, кількість зареєстрованих в квартирі осіб, нараховані суми та сплачені споживачами кошти.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідачі офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовились від послуг, які надавало їм КП «Харківські теплові мережі», то в них виник обов`язок сплатити ці послуги.

Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили.

Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обґрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має.

Згідно відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання за особовим рахунком № НОМЕР_1 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2014 по 23.02.2022 у розмірі 101 774 грн 92 коп.

Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідача ОСОБА_2 в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України)

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У наданих суду запереченнях і заяві, відповідачі просять застосувати строк позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільним кодексом України визначено два види строків позовної давності: а) загальний; б) спеціальні.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Загальні строки позовної давності є абстрактними, поширюються на всі цивільні правовідносини, за винятком тих, щодо яких законом встановлений інший строк або які взагалі виведені з-під дії строків позовної давності.

Спеціальна позовна давність визначена статтею 258 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи, датою звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною заявою до суду є 01.02 2023 року, а період нарахування заборгованості становить з 01 грудня 2014 року по 23 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України)установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався, який постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 р. № 651 був скасовано з 01 липня 2023 року.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Із 12 березня 2020 року на усій території України установлений карантин із подальшим продовженням відповідними постановами його строку.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину (пункт 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у редакції Закону № 540-ІХ, який набрав чинності 2 квітня 2020 року).

Отже, оскільки з 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України продовжуються на строк його дії.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду 06 вересня 2023 року у справі №910/18489/20, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року у справі 947/8885/21.

Таким чином, з огляду на приписи статей 256, 257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, на набрання чинності Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину - 02 квітня 2020 року, на пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою до суду 01 лютого 2023 року , трирічний строк позовної давності щодо платежів за період з 01 грудня 2014 року по 11 березня 2017 року включно позивачем пропущено.

Згідно відомості нарахувань, заборгованість в межах позовної давності за період з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 83 126 грн 58 коп.

Досліджуючи вимоги позивача та заперечення сторони відповідача ОСОБА_2 в частині нарахування інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

В даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність передбачена ч.2ст. 625 ЦК України.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 12 950 грн 29 коп. та трьох процентів річних в сумі 1 983 грн 81 коп. у зв`язку із простроченням відповідачами оплати комунальних послуг за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, нарахованих за період з січня 2020 року по березень 2022 року.

Представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Лебедєвим Д.В. надано контррозрахунок, згідно якого за період з лютого 2020 по березень 2022 сума нарахованих інфляційних втрат складає 3 423 грн 80 коп., сума 3 % річних складає 973 грн 43 коп.(а.с. 99-100).

Для стягнення індексу інфляції та 3% річних застосовується загальна позовна давність в 3 роки (ст. 257 ЦК України).

Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою:

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Розрахунок 3% річних здійснюється за формулою сума заборгованості x 3% x кількість днів прострочення.

Сума заборгованості за період з 01.02.2020 по 23.02.2022 складає 35 558 грн 33 грн.

Враховучи зазначене вище, суд погоджується з розрахунком індексу інфляції та 3% річних, наданим представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Лебедєвим Д.В.

Таким чином, суд, встановивши, що у відповідачів є заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги в межах строків позовної давності, тобто з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року, інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості за період з лютого 2020 року по лютий 2022 року, передбачених статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України.

В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що представник відповідача - адвокат Лебедєв Д.В. у поданому відзиві на позовну заяву, просив стягнути з позивача на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, однак в порушення вимог 134 ЦПК України не надав суду докази на підтвердження понесених витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог судовий збір у розмірі 2 012 грн 82 коп. (87 523 грн 81 коп./116 709 грн 02 коп.*2 684 грн).

Керуючись ст.ст. 4, 12,13,19,76, 80,81,141, 264, 265 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_2 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 у сумі 83 126 (вісімдесят три тисячі сто двадцять шість) грн 58, інфляційні втрати у розмірі 3 423 (три тисячі чотириста двадцять три) грн 80 коп. та 3% річних у сумі 973 (дев`ятсот сімдесят три) грн 43 коп., всього 87 523 (вісімдесят сім тисяч п`ятсот двадцять три) грн

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», вул. Мефодіївська, б. 11, м. Харків, 61037 р/р НОМЕР_2 ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, , суму сплаченого судового збору - по 1 006 (одна тисяча шість) грн 41 коп. з кожного.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.03.2024.

Головуючий суддя: В.О. Попова