єдиний унікальний номер справи 531/267/24
номер провадження 2/531/222/24
24 квітня 2024 року м. Карлівка
Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Попова М.С.,
за участю секретаря - Нагорної О.С.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У позові ОСОБА_1 зазначає, що у шлюбі з відповідачкою у них народилися дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Карлівського райсуду від 03.11.2023 було розірвано шлюб між сторонами. Мати близько двох років не приймає участь у вихованні дітей, не цікавиться їх життям, здоров`ям. З лютого 2023 не сплачує аліменти на їх утримання. Відповідачка перебуває на обліку у психіатра з 2020.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, не заперечував, щодо заочного розгляду справи. Додав, що коли він був на роботі, відповідачка приходила та погрожувала дітям, що здасть їх у дитбудинок.
Відповідачка до суду не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Причина неявки не відома. Заяви чи клопотання від неї надходили, відзиву на позов не подала.
Тому суд, за згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Представник третьої особи до суду не з`явився, надано письмову заяву про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника.
Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд приходить до наступних висновків.
Сторони по справі мають спільних дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4,5).
Рішенням Карлівського райсуду від 03.11.2023 було розірвано шлюб між сторонами (а.с.9).

Згідно Акту обстеження умов проживання від 02.01.2024 (а.с.8), позивач з дочками проживає в АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні, для дітей створені умови для проживання та навчання.

Згідно розрахунку заборгованості (а.с.6), станом на 01.01.2024 у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочок у розмірі 63949,57 грн.

Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані турбуватися про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно із роз`ясненнями, що містять п.п.15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи підлягають встановленню при ухваленні судового рішенні.

Як на одну з підстав позбавлення батьківських прав відповідачки відносно дочок, позивач посилається на психічне захворювання та перебування на обліку у психіатра.

Відповідно до наданого епікризу, виписки з історії хвороби №276 (а.с.7), ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному обстеженні та лікуванні в КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з 11.01.2024 по 23.01.2024, діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїчний синдром, ремісія.

Перебування відповідачки на лікуванні за власною ініціативою (як зазначено у епікризі) можна розцінювати, як свідоме бажання вилікуватися. У епікризі не зазначено обставин, які б давали підстави вважати, що наявність вказаної у відповідачки хвороби небезпечна для оточуючих, зокрема і для її дітей, що вона своїми діями може завдати їм шкоди, чи її навність у відповідачки може перешкоджати їй виконувати батьківські обов`язки.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

З висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням ВК Карлівської міської ради від 29.03.2024 №380 вбачається недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.32-33). Зазначено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини були присутні обоє батьків. У ході засідання, мати наголосила, що заперечує, щодо позбавлення її батьківських прав відносно дочок. Батько дітей зазначив, що ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності (психічне захворювання) та періодично потребує лікування. Під час засідання було встановлено, що захворювання матері, при лікуванні, прийомі ліків та виконанні рекомендацій лікарів, не може перешкоджати їй виконувати батьківські обов`язки. Вказано, що у службі у справах дітей відсутня будь-яка інформація щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків. Також на засіданні комісії з`ясовано, що ОСОБА_2 проживала та проживає разом з дітьми та колишнім чоловіком, свою періодичну відсутність вдома пояснила тим, що їздила до м.Полтава в пошуках роботи для можливості сплачувати аліментів.

Позбавлення батьківських прав, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Суду не надано належні та допустимі докази, які б спростовували чи ставили під сумнів інформацію, зазначену у висновку органу опіки та піклування та які б підтверджували ту обставину, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та свідомо ними нехтує.

З урахуванням зазначеного вище, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування і вважає його достатньо обґрунтованим та зробленим на підставі повного, всебічного, детального й об`єктивного аналізу фактичних обставин, що мають значення для справи, з життя дітей і відповідача, та не вбачає достатніх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, суд відмовляє.

Керуючись ст. ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України, ст. ст. 12, 13, 77, 81, 206, 259, 263-265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Служби у справах дітей виконавчого комітету Карлівської міської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити в повному обсязі.

Відповідачу направити копію заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Інші учасники справи, а також відповідач, у разі залишення заяви про оскарження заочного рішення без задоволення, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 25.04.2024.

Суддя