ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/633/24 Справа № 185/3724/20 Суддя у 1-й інстанції - Врона А. О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року у справі № 185/3724/20 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 (суддя першої інстанції Врона А.О.), -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталією Євгеніївною подано до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області подання, в якому вона просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - громадянку України ОСОБА_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , до погашення заборгованості за виконавчим документом у справі № 185/3724/20 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № ІКАPNABG.64117.001 від 18 жовтня 2012 року у розмірі 151932 грн. 45 коп.

В обґрунтування подання приватний виконавець посилалася на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. знаходиться виконавче провадження № 65983500 з виконання виконавчого листа № 185/3724/20, виданого 02 червня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № ІКАРНАВG.64117.001 від 18 жовтня 2012 року у розмірі 151932 грн. 45 коп., з якої 81399 грн. 62 коп. - сума основної заборгованості, 65258 грн. 65 коп. - сума заборгованості по відсоткам, сума заборгованості по комісії - 5274 грн. 18 коп.

05 липня 2021 року відкрито виконавче провадження № 65983500, де боржником є ОСОБА_1 . Того ж дня винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», «Оксі Банк», АТ «ТАСкомбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», ПАТ АКБ «Індустріалбанк», АТ «Кредобанк», АТ «ОТП Банк», АТ «АКБ «Конкорд», АТ «Прокредит Банк», АТ АКБ «Львів».

26 липня 2021 року винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Ощадбанк», АТ «ПУМБ».

30 липня 2021 року винесено постанову про арешт рухомого і нерухомого майна боржника.

05 листопада 2021 винесено постанову про арешт коштів та направлено до АТ «Укрексімбанк», АТ «Сітібанк», АТ «ІНГ Банк Україна», АТ «Укргазбанк», АТ «Креді Агріколь Банк», АТ «Дойче Банк ДБУ», АТ «Альфа-Банк», АТ «Правекс Банк», АБ «Південний», АТ «Сбербанк», АТ «А-Банк», ПАТ «Промінвестбанк».

У вищезазначених банках відсутні відкриті рахунки боржника.

Відповідно до інформації Державної фіскальної служби України, інформація щодо джерел отримання доходів в ДРФО відсутня, боржник за вказаним у запиті податковим номером або серією (за наявності) та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Відповідно до інформації МВС, за боржником зареєстровано транспортний засіб - Chevrolet, Модель ТЗ: LACETTI ЗНГ, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, боржнику на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

26 липня 2021 року направлено вимогу до Міністерства соціальної політики про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа, повідомлено, що боржник зареєстрована як тимчасово переміщена особа: АДРЕСА_2 .

04 вересня 2021 року на адресу боржника: АДРЕСА_2 направлено документи виконавчого провадження та виклик на 30 вересня 2021 року, на який боржник не з`явилася, декларацію про майновий стан не надала, причин неявки не повідомила. Надати доказ направлення немає можливості у зв`язку з тим, що офіс приватного виконавця знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Маріуполі.

На вимогу приватного виконавця від 23 січня 2023 року Національною соціальною сервісною службою України про перебування на обліку як внутрішньо переміщена особа, відповіддю від 03 лютого 2023 року повідомлено, що боржник зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

13 березня 2023 року за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження та виклик з`явитись до виконавця 14 квітня 2023, 14:00 за адресою: АДРЕСА_3 щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату, однак у визначений час, дату та місце на виклик приватного виконавця боржник не з`явилася, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надала, достовірних відомостей про доходи та майно не надала, про причини неявки не повідомила.

24 квітня 2023 року за адресою боржника як внутрішньо переміщеної особи приватним виконавцем надіслано виклик з`явитись до виконавця 24 травня 2023 року о 14:00 за адресою: 65058, Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Говорова,7, офіс 6-2, щодо сплати боргу за вищевказаним виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату.

24 травня 2023 року на виклик приватного виконавця боржник не з`явилася, пояснення за фактом невиконання вимог виконавчого документа не надала, достовірних відомостей про доходи та майно не надала, про причини неявки не повідомила.

На запит приватного виконавця щодо перетину боржником державного кордону України Державною прикордонною службою України надано відповідь про те, що боржник не перетинає державний кордон.

Також приваний виконавець Матвійчук Н.Є. зазначає, що 23 січня 2023 року нею направлено запит на вимогу до Головного управління ДМС у Донецькій області про надання відомостей щодо наявної інформації про видачу документа, що дає право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а також відомості про реєстрацію місця проживання громадянина України боржника. Відповіддю від 01 лютого 2023 року повідомлено, що боржник документований паспортом для виїзду за кордон від 26 січня 2008 року.

23 січня 2023 року приватним виконавцем направлено вимогу до Держпродспоживслужби щодо наявності тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів. Відповіддю від 24 січня 2023 року повідомлено про відсутність інформації щодо боржника.

23 січня 2023 року також направлено вимогу до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області надати інформацію про осіб-боржників, які отримують пенсії, про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника. Відповіддю від 30 січня 2023 року повідомлено, що боржник перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як отримувач пенсії.

23 січня 2023 року виконавцем також направлено вимогу до Департаменту інформаційних технологій УМВС України надати інформацію про перебування на обліку в органах внутрішніх справ; оголошення у розшук в рамках кримінального провадження; про перебування в місцях позбавлення волі.

Відповіддю від 26 січня 2023 року повідомлено, що станом за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» в установах виконання покарань та в розшуку боржник не перебуває.

19 травня 2023 року приватним виконавцем Матвійчук Н. Є. змінено виконавчий округ Донецької області на виконавчий округ Одеської області. Всі виконавчі провадження, які перебували у неї на виконанні в Донецькому окрузі продовжуються нею виконуватись після зміни на виконавчий округ Одеської області.

07 червня 2023 року постановою про прийняття виконавчого провадження, виконавче провадження № 65983500 прийнято до виконання приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н. Є.

З дати відкриття виконавчого провадження та станом на день звернення до суду з даним клопотанням, з боржника на користь стягувача стягнень не було, жодних дій для реального, фактичного та в повному обсязі виконання боржник не вчинила, з жодними заявами, клопотаннями до приватного виконавця не зверталася, про зміну адреси не повідомляла.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовлено.

Із вказаною ухвалою не погодилася приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталія Євгенівна та 11 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити її подання, обґрунтовуючи це тим, що суд першої інстанції не врахував того, що боржник дотепер судове рішення не виконала, чим порушуються права стягувача на володіння своїм майном, а також не враховано, що боржник є повідомленою про виконавче провадження, однак є зареєстрованою на тимчасово окупованій території і тимчасове обмеження у праві виїзду буде розповсюджуватись і на перетин лінії розмежування з окупованими територіями України. Також судом не враховано, що у боржника є нерухоме та рухоме майно, що надає можливість звернення стягнення на це майно та виконання судового рішення.

Разом з цим апелянт зазначила, що як національні, так і міжнародні нормативні акти передбачають встановлення обмежень у свободі пересування, необхідні, в тому числі, для захисту прав і свобод інших осіб.

Також зазначає, що при належному дотриманні вимог ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» і сумлінному ставленні до процедури виконання судового рішення, відкритих офіційних джерел боржник міг встановити хід виконання, сприяти у виконанні приватним виконавцем судового рішення, однак судом не враховано, що боржник зареєстрована на тимчасово окупованій території України та вільно може перетинати лінію зіткнення та межі України взагалі, документованою закордонним паспортом.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року витребувано матеріали цивільної справи у суду першої інстанції.

26 жовтня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року у справі № 185/3724/20 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, в порядку загального позовного провадження та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року у справі № 85/3724/20 призначено до розгляду в загальному порядку.

27 листопада 2023 року приватний виконавець Матвійчук Н.Є. подала до Дніпровського апеляційного суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що Лист Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року стосовно судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, вже не відповідає реаліям сьогодення, оскільки в ньому є відсилання до норм Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV, який втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» № 1404, де поняття «добровільне виконання рішення суду» не існує. На звернення апелянта до Верховного Суду з проханням скасувати роз`яснення Верховного Суду України від 01 лютого 2013 року, їй листом Верховного Суду від 12 січня 2023 року повідомлено, що таке узагальнення від 01 лютого 2013 року носить суто рекомендаційний характер.

Також приватний виконавець посилається на низку судових рішень різних судів першої інстанції та просить застосувати таку практику судів у даній справі.

Учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися та відзивів на апеляційну скаргу не подавали.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10 січня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. не з`явилася, надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність (а.с. 86)

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10 січня 2024 року боржник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується оголошенням в Єдиному Контакт-центрі судової влади України (а.с. 85).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 10 січня 2024 представник стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 83 зв.).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, Дніпровський апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни знаходиться виконавче провадження № 65983500 з виконання виконавчого листа № 185/3724/20, виданого 02 червня 2021 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованості за кредитним договором № ІКАРNАВG.64117.001 від 18 жовтня 2012 року у розмірі 151932 грн. 45 коп., з якої 81399 грн. 62 коп. - сума основної заборгованості, 65258 грн. 65 коп. - сума заборгованості по відсоткам, сума заборгованості по комісії - 5274 грн. 18 коп.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року у справі № 185/3724/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором № ІКАPNABG.64117.001 від 18 жовтня 2012 року у розмірі 151932 грн. 45 коп., з якої 81399 грн. 62 коп. - сума основної заборгованості, 65258 грн. 65 коп. - сума заборгованості по відсоткам, сума заборгованості по комісії - 5274 грн. 18 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» витрати по сплаті судового збору в сумі 1139 грн 50 коп. з кожного окремо.

Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця Матвійчук Н.Є., суд першої інстанції, керуючись пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, ст. 13 Загальної декларації прав людини, ст.33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованого Законом України від 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначав, що законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Саме виконавець зобов`язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні. З аналізу наведених положень закону, підставою обмеження особи у праві виїзду за межі України є не лише наявність невиконаних зобов`язань, покладених на боржника - фізичну особу судовим рішенням, а також винна поведінка цієї особи, яка полягає в ухиленні від виконання таких зобов`язань. Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які виконавець зазначає у поданні.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що матеріали подання не містять доказів ухилення боржника від явки до виконавця, а також і фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на неї зобов`язань, адже Закон уповноважує суд обмежити вже існуюче право особи на виїзд за кордон, коли останній має намір чи вчинив такі дії і вже отримав дозвіл про це від уповноваженого державного органу.

Крім того, судом першої інстанції не встановлено, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, які саме дії буде неможливо вчинити приватному виконавцю при виїзді останньої за кордон, щоб викликало необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України, що приватним виконавцем не доведено.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

З висновками суду першої інстанції та їх мотивами колегія суддів погоджується в повному обсязі з наступних підстав.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 статті 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Частиною 1 статті 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування.

Як вбачається із частини 4 вказаної вище статті, фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи та з`ясував, що на момент звернення приватного виконавця до суду з цим поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, не відбувся та не є об`єктивно наявним, з чим погоджується і колегія суддів, адже апелянт також не довела цього і при розгляді її апеляційної скарги, посилаючись лише на виконання своїх дій, як виконавця.

Таким чином, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Однією з підстав для відмови у задоволенні подань державних виконавців є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Судом першої інстанції вірно встановлено відсутність належних доказів умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, з чим повністю погоджується і колегія суддів, при цьому колегія суддів зазначає, що, враховуючи подання державним виконавцем та його розгляд судами в період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, то можливий перетин кордону України ОСОБА_1 не підпадає під заборону під час війни на території України, а обмеження у праві виїзду за межі України є прямим порушення конституційних прав боржника ОСОБА_1 та буде перешкоджати у збереженні її життя під час війни, що, в силу ст.3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Доводи апелянта зводяться до висвітлення її дій у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», і аж ніяк не підтверджують факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань, як і відсутні відомості про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, враховуючи, що приватним виконавцем доведено лише надіслання на всі відомі адреси листів для боржника.

В силу ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Отже, державний виконавець не довела та в матеріалах подання відсутні будь-які докази того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням суду, з урахуванням того, що тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та боржник дійсно має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суду першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні цього подання державного виконавця, що не спростовано нею і при розгляді апеляційної скарги.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, яким дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і її належить залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 15 січня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна