Справа № 541/542/24
Провадження № 2-з/541/6/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Шатілова Л.Г., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою,

встановив:

Представник позивача - адвокат Акрітов П.К. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою в загальному розмірі 138750,00 грн та стягнення судових витрат.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме транспортний засіб PEUGEOT PARTNER 2005 року випуску, власником якого є відповідач ОСОБА_3 .

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається, що 20.11.2023 року ОСОБА_3 під розписку взяв в нього в борг 125000,00 грн, термін повернення якого узгоджено до 26.11.2023 року. Будучи позичальником, грошові кошти в обумовлений строк не повернув, у зв`язку з чим в нього перед позивачем з`явилась дана заборгованість.

У відповідача ОСОБА_3 перебуває на підставі права власності транспортний засіб PEUGEOT PARTNER 2005 року випуску, на який заявник просить накласти арешт.

Суд, дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, вважає її такою, що підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч.1 ст. 151 ЦПК України, а саме:

- не вказані відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- не вказано ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Зазначене не перешкоджає позивачу звернутися до суду з такою заявою повторно після усунення обставин, що викликали її повернення.

Відповідно до п.п.3,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя ) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема , в тому , що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також суд наголошує, що мають бути наведені достатні підстави які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Саме лише припущення у заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Частиною 10 ст. 153 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 151-153, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника позивача адвоката Акрітова Павла Костянтиновича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Л. Г. Шатілова