КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа № 760/599/24
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/7931/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Меньківського Володимира Анатолійовича на ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року (суддя Аксьонова Н.М.) про передачу за підсудністю цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята київська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним,

встановив:

у січні 2024 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом про визнання недійсним заповіту, складеного 28 березня 2023 року від імені ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Марцинкевич Л.А.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживав протягом усього свого життя у їх спільній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Останні роки свого життя його матір важко хворіла та потребувала сторонньої допомоги, яку він їй надавав, несучи витрати на лікування та утримання, а також здійснюючи оплату комунальних послуг. Однак після смерті матері він з`ясував, що за свого життя вона склала заповіт, згідно якого все своє майно заповідала іншому родичу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким майже не спілкувалась.

Позивач стверджував, що мати тривалий час хворіла на судинні захворювання головного мозку, що негативно впливало на адекватне сприйняття нею об`єктивної дійсності, не впізнавала людей, плутала їх імені, вік, тощо. Крім цього, хвороба викликала розлади, що полягали в порушенні координації кінцівок та негативно вплинули на її зір, його покійна мати була вимушена приймати велику кількість лікарських засобів, що впливали на її нервову систему та психіку.

Позивач вважав, що спірний заповіт був складений у той час, коли мати перебувала у надзвичайно важкому стані, через що страждала на психічний розлад та не могла усвідомлювати своїх дій та керувати ними через своє захворювання.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Оболонського районного суду міста Києва.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Меньківський В.А. просить ухвалу судді скасувати та передати справу до Солом'янського районного суду міста Києва для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Представник позивача зазначає, що позов був поданий саме до Солом`янського районного суду міста Києва, у зв`язку з порушенням права позивача на спадкування нерухомого майна, яке розташоване на території Солом`янського району міста Києва, так як покійна мати позивача, яка склала оспорюваний заповіт, на протязі усього життя проживала та була зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , що знаходиться у Солом`янському районі міста Києва, яка і є спадковим майном, нотаріальна контора, у якій заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , також розташована у Солом`янському районі міста Києва, і всі свідки проживають у Солом`янському районі міста Києва.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Передаючи справу на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва, суддя першої інстанції виходив з того, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Оболонського району міста Києва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком судді з таких підстав.

Відповідно до положень частини 1 статті 27 ЦПК Українипозови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до положень статті 30 ЦПК Українипозови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, ЦПК Українипередбачає виключну підсудність справи у випадку, якщо спір виник з приводу нерухомого майна.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним заповіту, складеного від імені ОСОБА_3 , згідно якого спадкодавець зробила розпорядження, що все своє майно рухоме та нерухоме, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона матиме право за законом і що їй належатиме на день смерті, заповіла ОСОБА_2 (с.с.1-3).

Отже, заповіт не містить посилання на конкретне нерухоме майно, яким володіла спадкодавець і яким розпорядилася на випадок своєї смерті.

Ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги позивачем та його представником не надано доказів, що у власності спадкодавця на час смерті перебувало нерухоме майно, яке знаходиться у Солом`янському районі міста Києва.

Доводи апеляційної скарги, що спадкодавець проживала у Солом`янському районі міста Києва та була власницею квартири АДРЕСА_2 , яку заповіла відповідачу, належними документами не підтверджено, а спірний заповіт не містить посилання на те, що заповідач є власником зазначеної квартири.

Згідно частини 1 статті 31 ЦПК Українисуд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи № 105421503 від 15 січня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 26 листопада 2020 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що територіально відноситься до Оболонського району міста Києва (с.с.29).

За таких обставин, суддя першої інстанції прийшов до правомірного висновку, що даний спір підсудний суду за місцем реєстрації відповідача.

Доводи апеляційної скарги, що позивач проживає на території Солом`янського району міста Києва, де також проживають свідки та знаходиться нотаріальна контора, в якій відкрита спадкова справа, правового значення для визначення підсудності даного спору не має.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержаннямнорм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про направлення справи за підсудністю, норм процесуального права не порушив, а позивачем не надано належних доказів, що спір виник з приводу нерухомого майна, яке розташоване на території Солом`янського району міста Києва, тому підстав для скасування ухвали судді та задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Меньківського Володимира Анатолійовича залишити без задоволення, ухвалу судді Солом`янського районного суду міста Києва від 16 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук