ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2021 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-378 позовом ПАТ Укргазбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилалися на те, що рішенням Гірницького районного суду м.Макіївка Донецької області позов ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Банком було отримано виконавчий лист та звернуто його до виконання, за наявними у них даними виконавчий лист начебто було повернуто до іншого ВДВС, втім його фактично було втрачено. З початком бойових дій у 2014 році всі документи були залишені у м.Донецьку та жодного доступу до них вони не мають тому просили суд частково відновити втрачене судове провадження у справі № 2-378 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині тексту рішення Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області від 02 липня 2010 року у вказаній справі.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити їх заяву та частково відновити втрачене судове провадження у справі № 2-378 позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині відновлення тексту резолютивної частини рішення Гірницького районного суду м. Макіївка Донецької області від 02 липня 2010 року у вказаній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не у повному обсязі дослідив обставини у даній справі та залишив без уваги те, що наявні усі правові підстави для задоволення їх заяви. Інших шляхів для захисту їх права окрім як задоволення вказаної заяви немає. Суд мав сприяти їм у захисті їх прав.

Відзив на апеляційну скаргу надано не було.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, відповідно до довідки, складеної 17 листопада 2021 року заступником керівника апарату Краматорського міського суду Донецької області, останнім проведено перевірку електронної бази даних Гірницького районного суду м. Макіївки, в якій відсутнє рішення суду по справі № 2-378/2013 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Матеріали справи № 2-378 до Краматорського міського суду Донецької області передані не були.

Також в ході розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська встановлено відсутність рішення Гірницького районного суду м.Макіївки, по справі № 2-378, в Єдиному реєстрі судових рішень, порядок ведення якого затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 № 1200/0/15-18.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції, вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов висновку про недостатність зібраних судом матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження в частині змісту (тексту) рішення Гірницького районного суду м.Макіївки Донецької області від 02 липня 2010 року по справі № 2-378 за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Метою відновлення втраченого судового провадження може бути: одержання завіреної копії судового рішення, виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні, апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, скасування заходів забезпечення позову, вирішення питань, пов`язаних із зверненням судового рішення до виконання, тощо.

Так, відповідно до ст.488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно із ч.1 ст.489 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Частиною 3 ст.491 ЦПК України передбачено, що до заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи, а у разі необхідності - клопотання про поновлення строку на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Стаття 493 ЦПК України визначає, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: 1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); 2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; 3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; 4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; 5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; 6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; 7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Тобто, за змістом ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, N 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Відповідно до ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Тлумачення ч.1 ст.494 ЦПК України свідчить, що допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо провадження втрачено у відповідній частині. При цьому, не допускається відновлення втраченого провадження в частині, якщо воно втрачене повністю.

Згідно ч.3,4 ст.494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Що також узгоджується і з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року по справі №111/2150/13-ц (провадження №61-24083сво18).

Відновлення втраченого судового провадження провадиться за загальними правилами ЦПК України, встановленими для розгляду справ позовного провадження з урахуванням особливостей справ про відновлення втраченого судового провадження, передбачених статтями 493 і 494 ЦПК України.

Відновлення втраченого провадження замінює втрачені оригінали процесуальних документів, які містились у втраченій цивільній справі.

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 2-378, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження недостатньо.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі щодо висновків суду першої інстанції, які не відповідають обставинам справи, заявником надано достатньо доказів на підтвердження заявлених вимог і суд мав сприяти заявнику у їх отриманні, а також, що за умови неможливості відтворення повного змісту судового рішення, допускається відновлення лише резолютивної частини судового рішення, колегія суддів не бере до уваги, з наступних причин.

У відповідності до вимог ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. У рішенні суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих суду і досліджених у судовому засіданні з участю всіх учасників цивільного процесу з утраченого провадження, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з утраченого провадження.

Однак, з матеріалів справи не можливо встановити зміст відновленого судового провадження, так як інформація щодо існування будь-яких ухвал, рішень Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області у справі № 2-378 в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня та заявником не надана.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих заявником доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки суду, викладені в оскарженій ухвалі, ґрунтуються на нормах матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, як постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.М. Пищида