РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Оспанов Р.О. заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задоволити та визначити додатковий строк, достатній для подання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 терміном в 3 (три) місяці з часу набрання рішення суду законної сили.

В судове засідання представник відповідача Рівненської міської ради не з`явилась. Про день та час розгляду справи повідомлялася завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомила, однак подала до суду відзив на позовну заяву в якому не заперечила проти задоволення позовних вимог позивача.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 . Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 13 липня 1977 року відділом ЗАГС м.Ровно, з якого вбачається, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Ровно Ровенської області УРСР, про що зроблено запис за №1716. Батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла матір позивача ОСОБА_4 .

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 09 березня 2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), з якого вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м.Рівне Рівненського району Рівненської області про що складено відповідний актовий запис №601.

На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_2 , на що вказує довідка про останнє місце реєстрації померлого № 12659 від 16 травня 2024 p., видана Департаментом цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Після смерті матері Позивача залишилося спадкове майно, а саме квартира за адресою: АДРЕСА_2 , яка відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 2009 р. на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 (Позивач) у розмірі 1/3 частки, ОСОБА_4 (мати Позивача) у розмірі 1/3 частки та ОСОБА_8 (батько Позивача) у розмірі 1/3 частки.

У зв`язку з карантинними обмеженнями, встановленими постановою Кабінету Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), та в подальшому з введенням з 24 лютого 2022 року режиму воєнного стану відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», позивач не змогла вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

31 травня 2024 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк Оленою Анатоліївною було заведено спадкову справу за № 31/2024 до майна ОСОБА_4 .

З дослідженого в судовому засіданні роз`яснення від 05 червня 2024 року наданого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Самсонюк О.А. вбачається, що «На Вашу заяву (від 31.05.2024 року за вхідним №108/02-14) про прийняття спадщини за законом, яка залишилося після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 РОЗ`ЯСНЮЮ НАСТУПНЕ,

відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті;

відповідно до ч.2 ст.1220 Цивільного кодексу України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою:

відповідно до ч. 1 ст. 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку (6 місяців з дня відкриття спадщини), встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її;

відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину;

відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Мною 31 травня 2024 року заведено спадкову справу за №31/2024 до майна ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Оскільки Вами не подано докази спільного проживання разом із спадкодавцем на день смерті останнього, Вам необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення факту проживання з спадкодавцем на момент смерті останнього».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ №6-85цс12, №6-1486цс15 та №6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачем з поважних причин було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, представник відповідача заявлені вимоги визнала повністю та не заперечила проти їх задоволення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 263, 264 ,265, 268, 273, 354 ЦПК

України, ст.ст.1216, 1217, 1218, 1272 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Рівненської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволити.

Визначити додатковий строк, достатній для подання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 терміном в 3 (три) місяці з часу набрання рішення суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач: Рівненська міська рада, місто Рівне, вул. Соборна, 12а,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2: ОСОБА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов