Справа № 346/6702/23
Провадження № 22-ц/4808/415/24
Головуючий у 1 інстанції Яремин М. П.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2024 року, у складі судді Яремин М.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.04.2020 між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-1315854, який підписано електронним підписом позичальника, відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у національній валюті, а останній зобов`язується повернути його, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку на картку позичальника, емітовану банком України.

22.12.2022 між ТОВ «Качай Гроші» та позивачем укладено договір факторингу № 22122022/2, відповідно до якого ТОВ «Качай Гроші» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й відповідача на суму 17 679,20 грн, з яких: 7 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 979,20 грн - сума заборгованості за відсотками.

Також, 20.04.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та відповідачем укладено кредитний договір № 1, який підписано електронним підписом позичальника. Відповідно до цього договору товариство надає позичальнику кредит у гривні в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, вказаної позичальником.

11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема, й відповідача на суму 11 880 грн, з яких: 5 400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 480 грн - сума заборгованості за відсотками.

Згідно з умовами кредитних договорів, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаними договорами не виконав, та після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаними договорами в загальному розмірі 29 559,20 грн.

Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2024 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в загальному розмірі 29 559,20 грн, з яких:

- за кредитним договором № 00-1315854 від 22.04.2020 року в загальному розмірі 17679,20 грн, визначену станом на 30.09.2023 року;

- за кредитним договором № 1 від 20.04.2020 року в загальному розмірі 11880 грн, визначену станом на 30.09.2023 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати в розмірі 2 684 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Відповідач визнав, що відповідно до кредитного договору від 20.04.2020 йому було надано кредит в розмірі 5400 грн, терміном 30 днів за ставкою 1% в день, із загальною вартістю 7020 грн, а за договором від 22.04.2020 7700 грн на 30 днів під 1,4% в день, загальною вартістю 11026,40 грн.

Стягнення процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування не відповідає вимогам діючого законодавства, правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16, та є незаконним.

Зазначає, що позивач не мав права на звернення до суду за договором факторингу. Договори факторингу №22122022/2 від 22.12.2022 та №11052021 від 11.05.2021 не містять відомостей про обсяг вимог, які переходять до первісного кредитора фактора до нового кредитора-клієнта. Фактично ТОВ «Качай гроші», ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не час укладення договорів факторингу не погодили його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, а тому до позивача не перейшло право вимоги до відповідача, тобто ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не є належним позивачем у справі. Також матеріали справи не містять відомостей про оплату ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» фінансового кредиту, тобто грошові кошти мають передаватися клієнту у розпорядження, і клієнт має сплатити фактору за відповідну послугу з фінансування (надання позики або кредиту).

Вважає, що відсутні докази виконання істотних умов договорів факторингу, що також підтверджується безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог.

В порушення вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність» виписка з «Реєстру боржників», що міститься в матеріалах справи не є належним доказом наявності заборгованості відповідача за тілом кредиту та відсотками, тому оскаржуване рішення ухвалене на припущеннях.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у позові.

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» правом на подачу відзиву не скористалось.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження,

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з різними фінансовими установами уклав два електронні договори, за якими останнім отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцями відповідача договорами факторингу.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 22 квітня 2020 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №00-1315854, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті, в сумі 7 700 грн на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк дії кредиту 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит 22.05.2020 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п. 1.3.1-1.3.3 цього договору. Графік платежів без врахування передбачених цим договором пролонгацій строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, визначений додатком № 1 до договору. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 7 700 грн на картку позичальника.

Згідно п.1.4 1.7 договору процентна ставка складає 1,44 % в день, 518 % річних; цільове призначення кредиту на споживчі потреби; реальна річна процента ставка 518 %; загальна вартість кредиту складає 11 026,40 грн ( а.с. 7-8 ).

Додатком №1 до кредитного договору №00-1315854 від 22.04.2020 року ТОВ «Качай гроші» та відповідач погодили графік платежів, їх кількість, розмір та періодичність, згідно з яким дата повернення кредиту 22.05.2020 року; кількість платежів 1; сума кредиту 7 700 грн; розмір процентів в день 110,88 грн, повернення кредиту - 7 700 грн, нарахованих процентів 3 326,40 грн, всього 11 026,40 грн ( а.с. 9 ).

Згідно з паспортом споживчого кредиту, в якому в графі підпис позичальника зазначено 22.04.2020 року ОСОБА_1 (підписано (аналог власноручного (електронного) підпису, відтворений шляхом використання споживачем свого логіна та пароля, встановлених при створенні споживачем особистого кабінету на сайті вказаного товариства), визначено умови кредитування (тип кредиту кредит, сума 7 700 грн., строк кредитування - 30 днів; мета отримання кредиту - споживчі потреби); процентна ставка 518 % річних, що складає 1,44 % в день, нараховується на початкову суму кредиту; комісія за надання кредиту 700 грн.; реальна річна процента ставка 518 %; тип процентної ставки фіксована; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом; порядок повернення кредиту (одним платежем в кінці строку користування кредитом (згідно з графіком платежів); наслідки прострочення виконання чи невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (2,80 % в день, нараховується на початкову суму кредиту, нараховується і за період прострочення, але не більше 60 календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки (а.с. 10-11)).

22.12.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Качай Гроші» (клієнт) укладено договір факторингу № 22122022/2, згідно з п. 2.1 якого фактор зобов`язався передати клієнту суму фінансування, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру боржників в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.

22.12.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Качай Гроші» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 22122022/2, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників згідно із додатком № 1 кількістю 2 018 боржників.

Згідно з витягом з реєстру боржників до вказаного договору, позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором №00-1315854, в загальній сумі 17 679,20 грн, з яких: 7 700 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 9979,20 грн сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 22.12.2022 року по 30.09.2023 року а.с. 16, 17 ). Позивачем додатково надано детальний розрахунок заборгованості, який розроблено первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші», із зазначенням суми основного боргу, нарахованих відсотків за користування кредитом за кожен день, а також загальна заборгованість по кредиту.

Судом також встановлено, що 20 квітня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1, акцепт оферти, який підписано електронним підписом, у відповідності до Оферти (Пропозиції), згідно з пунктами 1.1-1.4 якого товариство надало останньому (позичальнику) кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором; сума на який надається кредит 5 400 грн, тип кредиту кредит; строк на який надається кредит - 30 календарних днів; дата повернення кредиту вказується в графіку платежів/розрахунків, що є Додатком №1 до цього Договору; строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених цим договором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за кожен день користування кредитом за процентною ставкою, в межах строку кредиту, передбаченого п.1.3. договору; в межах строку, на який було продовжено строк кредиту за домовленістю сторін. Якщо за ініціативою позичальника у межах строку, визначеного в п. 1.3 договору, або протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку, відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, то позичальник як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на процентну ставку на новий строк кредиту. У випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п. 1.3 цього договору, без укладення відповідної угоди про продовження строку кредиту, особливі умови, встановлені для позичальника промокодом за програмою лояльності втрачають силу, застосовується базова процентна ставка, а нараховані проценти за весь строк користування кредитом підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою. Кредитні кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту ( а.с. 21-28).

11.05.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» (клієнт) укладено договір факторингу № 11052021, згідно з п. 1.1 якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта, а останній відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 29-31).

Також 11.05.2021 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11052021 від 11.05.2021 року, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 42 041 і став кредитором по відношенню до них стосовно заборгованостей (а.с. 32).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором №1 в загальній сумі 11 880 грн, з яких: 5 400 грн - сума заборгованості за основною сумою; 6 480 грн сума заборгованості за відсотками. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 11.05.2021 року по 30.09.2023 року ( а.с. 33, 34).

Також, позивачем надано виписку по кредитному договору № 1, згідно з якою тіло кредиту 5 400 грн, проценти на тіло кредиту нараховувались в період з 20.04.2020 року по 20.05.2020 року; з 24.05.2020 року по 07.05.2021 року нараховувались спеціальні проценти на прострочене тіло кредиту ( а.с. 82-83 ).

Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 22.04.2020 року між ТОВ «Качай гроші» та ОСОБА_1 , та 20.04.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договори, за умовами яких позикодавці передали позичальнику у власність грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, у строк передбачений договором.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договорів та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ФІНАНС».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання , право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність доказів виконання істотних умов договорів факторингу є необґрунтованими, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є юридичною особою, має статус фінансової установи, відповідач не є стороною договорів факторингу і ним не доведено, що в результаті укладення таких договорів обсяг його майнових зобов`язань як позичальника змінився, отже відповідачем не доведеного того, що його права або охоронювані законом інтереси були порушені.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Як передбачено пунктами 3.1, 3.2 договору №00-1315854 від 22.04.2020, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів кредиту з поточного рахунку кредитодавця на платіжну картку позичальника до дня поверхня кредиту, з урахуванням всіх пролонгацій, у разі якщо в день проведення відбулось фактичне погашення кредиту в повному обсязі. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. У разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту та/або процентів за цим договором, з моменту виникнення такої прострочки, позичальник сплачує кредитодавцю розмір процентної ставки в день, встановлений п. 1.4 договору автоматично збільшеним до 2,80 % в день. Незалежно від суми заборгованості по кредиту, проценти нараховуються на початкову суму кредиту, визначену в п. 1.2. договору, протягом строку визначеного договором; розрахунок процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Отже, у разі несвоєчасного виконання зобов`язань щодо погашення кредиту позичальник сплачує кредитодавцю розмір процентної ставки в день, автоматично збільшеним до 2,80 % в день, за період прострочення, але не більше 60-ти календарних днів поспіль з моменту виникнення такої прострочки. Таким чином, обґрунтованими є вимоги позивача щодо сплати заборгованості за відсотками за подвійною відсотковою ставкою у разі прострочення погашення кредиту за період прострочення та не більше 60 днів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Відповідач підтвердив факти укладання договорів та отримання кредитних коштів та виникнення заборгованості за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту (позики) відповідач суду першої та апеляційної інстанції не надав, також не подав будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості.

Відтак, колегія суддів, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження прав вимоги позивача за кредитними договорами дійшла висновку, що судом першої вважав обґрунтованою та підтвердженою належними доказами нараховану позивачем суму боргу.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, вірно застосувавши норми матеріального права, дійшов правильного висновку про обґрунтованість вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та постановив рішення з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права.

З огляду на зазначене, підстави для скасування рішення суду з наведених апелянтом підстав відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коломийського міськрайонного суду від 16 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин