Провадження № 2/756/638/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,

представника позивача Слободинської В.І. ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ЕС ВІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТТЕКС», про визнання правочинів удаваними,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ЕС ВІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТТЕКС», про визнання удаваними наступних договорів позики: договору позики № 1 від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; договору позики № 2 від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; договору позики № 3 від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; договору позики № 4 від 01.06.2022, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 25.08.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого провадження представником відповідача подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ЕС ВІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТТЕКС», про стягнення боргу за вищевказаними договорами позики №№ 1, 2, 3, 4 від 01.06.2022, укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , процентів за користування позиками, пені та комісійної винагороди за користування позикою у загальному розмірі 567 954,39 доларів США, що станом на 31.10.2023 за курсом НБУ еквівалентно 20 654 172,55 грн.; моральної шкоди у розмірі 10 000 000 грн.

Вказану зустрічну позовну заяву представник відповідача просила об`єднати в одне провадження з первісним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що первісний та зустрічні позови взаємопов`язані і їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин і відповідач ОСОБА_3 у зустрічному позові просить стягнути грошові кошти за договорами, які ОСОБА_2 оспорює.

Представник позивача - адвокат Слободинська В.І., у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти об`єднання в одне провадження вимог за первісним та зустрічними позовами з тих підстав, що оспорювані договори позики забезпечені порукою з боку ТОВ «ВІ ЕС ВІ ГРУП» та ТОВ «ІНТТЕКС», боржник та поручителі несуть солідарний обов`язок по виконанню договорів, у той же час ОСОБА_3 уже подано до суду зустрічний позов до поручителя ТОВ «ВІ ЕС ВІ ГРУП» про стягнення боргу за договорами позики, який об`єднано в одне провадження з первісним позовом ТОВ «ВІ ЕС ВІ ГРУП» до ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину в частині у справі № 756/10851/23.

Представник відповідача - адвокат Наумов О.В., а також представники третіх осіб, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, про день, час та місце підготовчого судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Вислухавши представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи за первісним позовом та з зустрічним позовом, суд приходить до наступного.

Згідно з п.3 ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Таким чином, ЦПК України наділяє позивача і відповідача рівними можливостями по захисту своїх прав протягом всього періоду розгляду справи. Зустрічний позов виступає як один із таких способів захисту відповідача проти позову.

Зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Зустрічний позов може бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного з співпозивачів).

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: а) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, яка виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; б) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень, зокрема, якщо вимоги за позовами можуть зараховуватися, за вимогами, які мають грошову оцінку; якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Таким чином, правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного, оскільки направлений на зарахування вимог або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю чи частково задоволення первісного позову.

Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, зустрічний позов має певну мету - захист від первісного позову, оскільки задоволення зустрічного позову виключає повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов - це звернення відповідача до суду з самостійною вимогою до позивача про захист порушеного чи оспорюваного права в процесі, який порушений позивачем.

Як вбачається з матеріалів первісного позову позивач звернувся з матеріально-правовими вимогами щодо визнання правочинів - договорів позики, укладених з відповідачем, удаваними. Предметом же зустрічного позову є вимоги відповідача про стягнення боргу за оспорюваними договорами позики.

Проаналізувавши вказані обставини суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги первісного і зустрічного позову не є взаємопов`язаними між собою і зустрічний позов не має на меті захисту від первісного позову або спростування його частково чи повністю, задоволення зустрічного позову не виключає задоволення первісного позову і навпаки.

При цьому суд враховує також презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

А отже, у даному випадку, право матеріально-правової вимоги позивача за зустрічним позовом про стягнення боргу за договорами позики, які не визнанні судом недійсними, жодним чином не може ставитися у залежність від вирішення вимоги про визнання цих правочинів недійсними. І навпаки - позивач за первісним позовом не позбавлений можливості оспорити у судовому порядку правочини незалежно від звернення іншої сторони правочину до суду з вимогами щодо їх виконання.

З урахуванням того, що заявлені відповідачем вимоги до позивача у справі не мають характеру зустрічних, суд вважає, що об`єднання даних позовів в одне провадження та спільний розгляд вищезазначених позовів є недоцільним, у зв`язку з чим відмовляє у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ТОВ «ВІ ЕС ВІ ГРУП», ТОВ «ІНТТЕКС», про стягнення боргу за договорами позики та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 193, 197, 200, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІ ЕС ВІ ГРУП», Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТТЕКС», про стягнення боргу за договорами позики та моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Дата виготовлення повного тексту ухвали - 06.05.2024.

Суддя О.О. Тиха