ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/371/24
Провадження по справі № 2-п/281/1/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участі:

секретаря судових засідань Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лугини заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просить переглянути та скасувати заочне рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 03.07.2024, яким було ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за договором кредитної лінії № 117714121 від 20.08.2021 року в розмірі 87463,75 грн., витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що нею не було подано відзиву на позовну заяву тому, що на час розгляду справи вона була необізнана з судовою практикою в даній категорії справ та неправомірністю застосування кредитором (позивачем) до позичальника (відповідача) умов кредитного договору, які регулюють відповідальність до позичальника під час дії карантинних обмежень та воєнного стану, шляхом нарахування процентів за фактичне (неправомірне) користування грошовими коштами, після закінчення погодженого строку кредитування, за збільшеною відсотковою ставкою. Заперечення та обгрунтування заперечень заяви про перегляд заочного рішення грунтуються на матеріалах цивільної справи та ОСОБА_1 не надає нових доказів. Зазначає, що згідно судової практики, одночасне застосування положень ст. 1048 та ст. 625 ЦК України є неможливим, згідно правової позиції ВСУ. Проценти (відсотки) за неправомірне фактичне користування грошовими коштами за ст. 625 ЦК України в розмірі 68463,75 грн. - не підлягають до стягнення з боржника в період дії карантинних обмежень та воєнного стану тому, що їх нарахування регулюють положення кредитного договору про відповідальність позичальника, від якої звільнений боржник в період дії карантинних обмежень та воєнного стану згідно п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування". Нарахування відсотків за фактичне неправомірне користування грошовими коштами, після закінчення строку кредитування за ст. 1048 ЦК України - безпідставне, а нарахування відсотків за ст. 625 ЦК України після закінчення строків кредитування - неправомірне. Тобто, проценти за неправомірне фактичне користування грошовими коштами за ст. 625 ЦК України в розмірі 68463,75 грн., що нараховані після закінчення строку кредитування - не підлягають до стягнення в період дії карантинних обмежень. Первинний кредитор відступив право грошової вимоги ТОВ "Таліон Плюс" за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, тобто до укладення з ОСОБА_1 кредитного договору від 20.08.2021 року, але відступлення права грошової вимоги здійснюється щодо наявних боргових зобов`язань. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини на які він посилається, а саме: не надано первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти перерахування відповідачу коштів за кредитними договорами, не обгрунтовано наявність у відповідача заборгованості за вказаними договорами у розмірі, зазначеному в розрахунках, як і не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за укладеними договорами. Заперечень, клопотань та відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило, з підстав необізнаності про наявність неправомірності вимог позивача та наявності постанови Київського апеляційного суду в аналогічному спорі у справі № 381/3665/23, провадження № 22-ц/824/18519/23. Позивачем нараховані відсотки за користування кредитом, після закінчення строку кредитування і за ст. 1048 ЦК України, що є неправомірним. До спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про споживче кредитування".

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 просить переглянути та скасувати заочне рішення рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 03.07.2024, яким було ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за договором кредитної лінії № 117714121 від 20.08.2021 року в розмірі 87463,75 грн., витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. та призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заявником ОСОБА_1 подано заяву про проведення судового засідання за її відсутності; просить заяву про перегляд заочного рішення задовольнити.

Представником позивача подано додаткові пояснення по справі в яких він просить відмовити в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення та залишити без змін рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 03.07.2024 по справі № 281/371/24. Зазначає, що відповідно до кредитного договору № 117714121 від 20.08.2021 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 19000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8a14cf32-68a1-41c8-8014-e6d7c9a8f4a4 від 20.08.2021 року та довідкою АТ КБ "ПриватБанк" № 04/2024 від 17.04.2024 року.

Відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок їй не належить, виписок по зазначеному картковому рахунку за спірні періоди на підтвердження факту не зарахування кредитних коштів на її рахунок, доказів повернення коштів чи спростування нарахованих кредитором процентів за період користування кредитними коштами. У поданій заяві не оспорюється факт укладання кредитного договору № 117714121 від 20.08.2021 року та істотні умови, які визначені в цьому договорі. Невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. При укладенні електронного договору відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням. 22.09.2021 року відповідач частково погасив заборгованість на загальну суму 4498,00 грн., з яких погашено відсотки у розмірі 4497,30 грн. та 0,70 грн. за тілом кредиту, тому тіло кредиту дорівнює 18999,30 грн. Нарахування відсотків повністю обгрунтовано та не суперечить умовам Договору та розрахункам заборгованості долучених до позовної заяви, з якими відповідач ознайомився до укладання кредитного договору та підписанням електронним одноразовим ідентифікатором підтвердив та погодився з умовами кредитного договору № 117714121 від 20.08.2021 року.

Відповідно до п. 15 Прикінцевих положень ЦК України, у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України, відсотки не є видом неустойки. Проте, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" не нараховували неустойку, а ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та Позивач не здійснювали нарахувань за кредитним договором.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Всі нарахування відсотків здійснювались в межах погоджених умов Кредитного договору.

ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило дійсне право вимоги ТОВ "Таліон Плюс", оскільки з урахуванням строків дії договору факторингу № 28/1118-01 та додаткових угод до нього, його дія розпочалась 28.11.2018 та продовжувалась до 31.12.2022 включно. 23.11.2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" складено та підписано Реєстр прав вимоги № 161, відповідно до якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги до ОСОБА_1 . Тобто, відступлення прав вимоги фактично відбулося 23.11.2021 року після укладення кредитного договору з відповідачем.

Також ТОВ "Таліон Плюс" відступило дійсне право вимоги ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" оскільки з урахуванням строків дії договору факторингу № 05/0820-01 та додаткових угод до нього, його дія розпочалась 05.08.2020 року та продовжується до 30.12.2024 року включно. 30.05.2023 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" складено та підписано Реєстр прав вимог № 9, відповідно до якого до останнього перейшло право вимоги до ОСОБА_1 . Тобто, відступлення прав вимоги фактично відбулося 30.05.2023 року після укладення кредитного договору з відповідачем.

06.03.2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" уклали договір факторингу № 06/03/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 117714121 від 20.08.2021 року. Таким чиом позивач є належним кредитором та отримав дійсне право вимоги за вказаним договором. Аналогічні висновки містяться у постановах апеляційних судів по іншим справам про стягнення коштів за вказаними договорами факторингу.

Дослідивши заяву та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

12.06.2024 року було винесено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 96).

26.06.2024 року відповідач отримала копію зазначеної ухвали та копію позовної заяви з додатками, що підтверджується поштовим повідомленням (а.с. 100).

Від ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, заяв, заперечень чи клопотань по суті справи не надходило.

Заочним рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 03.07.2024 року позовні вимоги у справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за договором кредитної лінії № 117714121 від 20.08.2021 року в розмірі 87463,75 грн. та витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп. (а.с. 102-104)

Копію заочного рішення ОСОБА_1 отримала 11.07.2024 року, що підтверджується копією поштового повідомлення (а.с. 108).

ОСОБА_1 зазначила, що нею не було подано відзиву на позовну заяву тому, що на час розгляду справи вона була необізнана з судовою практикою в даній категорії справ та неправомірністю застосування кредитором (позивачем) до позичальника (відповідача) умов кредитного договору, які регулюють відповідальність до позичальника під час дії карантинних обмежень та воєнного стану, шляхом нарахування процентів за фактичне (неправомірне) користування грошовими коштами, після закінчення погодженого строку кредитування, за збільшеною відсотковою ставкою.

Факт отримання повідомлення про місце, день і час розгляду справи ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення не заперечує, поважних причин неявки в судове засідання не вказує.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За правилом частини 1 статті 288 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено,що відповідач не з`явився в судове засідання та(або)не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту наведеної вище норми статті Кодексу можливо виокремити дві умови, одночасна наявність яких слугуватиме підставою для скасування заочного рішення суду:

1. поважність причини неявки відповідача у судове засідання та не подання відзиву на позовну;

2. посилання на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Лише одночасна наявність обох, зазначених вище, умов може бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявні докази отримання ОСОБА_1 копії ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, а також копії заочного рішення.

Окрім цього, суд приходить до висновку, що у заяві відсутні посилання на докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтуванням заяви про перегляд заочного рішення є незгода із ухваленим рішенням по суті.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність необхідних умов в їх сукупності, визначених ст.288 ЦПК України, а тому відмовляє в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. ст. 259-261, 284-288, 353-355ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Роз`яснити відповідачу ОСОБА_1 , що вразі незгоди з рішенням суду, вона має право на апеляційне оскарження в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Галина СВИНЧЕНКО