ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1566/24 Справа № 200/8165/13-ц Суддя у 1-й інстанції - Решетнік М.О Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

20 червня 2013 року ПАТ КБ ПриватБанк правонаступником якого є (АТ КБ ПриватБанк) звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 03 березня 2007 року між ними та відповідачем був укладений кредитний договір №DNXRRX55670324. На підставі останньому було надано кредит у розмірі 5848 грн. 80 коп. зі сплатою 12,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.03.2008 р. Відповідач порушив умови кредитного договору, що передбачалось в поверненні кредиту, сплаті відсотків, комісій та штрафних санкцій. Таким чином заборгованість по кредиту станом на 05 червня 2013 року становить 91563 грн. 46 коп., з яких: заборгованості по кредиту в сумі 5848 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35859 грн. 24 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 43299 грн. 46 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1719 грн. 60 коп., штрафні санкції (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафна санкція (процентна складова) в сумі 4336 грн. 36 коп. Просили стягнути з відповідача на їх користь зазначені суми заборгованості та судові витрати в сумі 915 грн. 63 коп.(а.с.2-3).

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNXRRX55670324 від 03.03.2007р. в сумі 91563 грн. 46 коп., з яких: заборгованості по кредиту в сумі 5848 грн. 80 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35859 грн. 24 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 43299 грн. 46 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1719 грн. 60 коп., штрафні санкції (фіксована частина) в сумі 500 грн., штрафна санкція (процентна складова) в сумі 4336 грн. 36коп., на повернення судових витрат 915 грн. 63 коп., а всього 92479 грн. 09 коп. (а.с.45).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 в інтересах відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовлено (а.с.80-82).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить, рішення суду скасувати. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, відповідач посилається, що не підписував кредитний договір та грошові кошти за його умовами не отримував (а.с.88-92).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено що 03 березня 2007року між сторонами було укладено кредитний договір № DNXRRX55670324, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 5848грн.80коп. зі сплатою 12,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.03.2008р.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту станом на 05 червня 2013 року становить 91563грн.46коп., з яких: заборгованості по кредиту в сумі 5848грн.80коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 35859грн.24коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 43299грн.46коп., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 1719грн.60коп., штрафні санкції (фіксована частина) в сумі 500грн., штрафна санкція (процентна складова) в сумі 4336грн.36коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд 1 інстанції виходив із їх законності та обґрунтованості.

Проте погодитися з такими висновками суду колегія суддів не може.

Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року у справі №520/17947/18 (провадження №61-15707св19) зазначив, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивач повинен надати суду належні та допустимі докази.

Однак, банком не надано доказів на підтвердження видачі кредитних коштів, відкриття на ім`я відповідача рахунку, доказів зарахування кредитних коштів, а також доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача у сумі 91563,46 грн, оскільки у позовній заяві позивачем зазначено про отримання відповідачем кредиту у розмірі 5848,80 грн. Також позивачем не надано виписки по даному кредиту(рахунку), а додані до матеріалів позовної заяви Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не містять відомостей про рахунок, який відкритий саме на ім`я ОСОБА_1 , відомостей про отримання вказаних документів позичальником, ознайомлення останнього з умовами кредитування, порядком розрахунків. Наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-які докази перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог докази не є належними та допустимими

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.

У своїй заяві до суду АТ КБ «ПриватБанк» просив розглянути справу у його відсутність (а.с.42), клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.

Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 року у справі №755/18920/18.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, неповно дослідив наявні у справі докази, не надав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване судове рішення, яке не відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року скасуванню, в задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: