1Справа № 335/4589/22 2/335/55/2024
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.В., за участі секретаря судового засідання Радченко А.Є., представника позивача адвоката Вельможка О.О., відповідача ОСОБА_1 , представника третьої особи адвоката Бабіча С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним (удаваним), -
В С Т А Н О В И В:
02.08.2022 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Вельможко О.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним (удаваним), посилаючись на те, що відповідачка є рідною онукою позивачці. У 2016 році позивачка вирішила розпорядитися належним їй майном на користь своєї онуки, відповідачки у справі. Спочатку позивачка оформила 25.07.2016 р. на користь відповідачки заповіт, яким заповідала належні їй квартири: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . В подальшому вирішила подарувати вказані квартири відповідачці.
29.11.2016 року у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. між позивачкою та відповідачкою був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 9654.
Про те, що дарування квартири АДРЕСА_2 було оформлено договором купівлі-продажу вона довідалася в червні 2022 року, коли її онука повідомила про те, що вона не може спільно жити зі своїм чоловіком ОСОБА_3 (третьою особою у справі), подає на розлучення з ним, а він погрожує їй поділом квартири, яку вона фактично подарувала відповідачці.
Позивачка була зацікавлена лише в тому, щоб укладаючи договори на своє майно, власником обох квартир стала особисто та в повному обсязі її онука відповідачка у справі, про те, що відчуження квартири АДРЕСА_2 було здійснено у формі договору купівлі-продажу і для чого це було зролблено позивачка не розуміла. На те, щоб дана квартира стала юридично об`єктом спільної власності подружжя відповідачки та її чоловіка ОСОБА_3 позивачка не погоджувалася, розпорядитися таким чином квартирою не бажала, а мала намір саме подарувати цю квартиру відповідачці. Ніяких грошових коштів за договором від 29.11.2016 року вона не отримувала. Станом на 29.11.2016 року відповідачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі менше трьох років, та не мали спільного доходу, який би дозволяв сплатити їй 150 000 грн., обумовлені договором купівлі-продажу від 29.11.2016 року. З урахуванням уточнень до позовної заяви від 19.12.2022, з посиланням на ст. 235 ЦК України, позивач просить суд визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі №9654, згідно з яким ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_2 , та визнати даний договір договом дарування.
Ухвалою суду від 05.08.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.
23.08.2022 від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Бабіча С.А. надійшло пояснення, відповідно до якого третя особа ОСОБА_3 просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 з посиланням на те, що за змістом договору від 29.11.2016 року позивач та відповідач узгодили предмет та ціну договору купівлі-продажу (істотні умови) при цьому відбулось повне виконання договору, а саме п.3 договору про те, що продаж квартири вчиняється за 150 000 грн, які продавець отримав повністю від покупця до підписання цього договору. Підписання договору свідчить про те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця та покупця, та про отримання повного розрахунку продавцем за квартиру і відсутністю матеріальних претензій у сторін договору. Крім того, п.6 договору передбачено, що придбання квартири вчиняється за письмовою заявою чоловіка відповідачки ОСОБА_3 , справжність підпису засвідчена приватним нотаріусом Вовк І.І. Договір був підписаний добровільно, при здоровому розумі та пам`яті, прочитаний сторонами особисто, його текст відповідає дійсним намірам сторін, та їх волевиявленню, кожна з сторін однаково розуміє значення, умови правочину, його правові наслідки. З приводу того, що позивач ОСОБА_2 зазначила в позові про не отримання нею грошових коштів за договором, пояснив, що кошти на придбання квартири у розмірі 150 000 грн. були позичені ним у ОСОБА_4 , що підтверджується розпискою про отримання коштів від 03.11.2016 року. Заявлені позивачкою вимоги направлені на позбавлення третьої особи прав власності на спільне майно подружжя. Також надав суду заяву про застосування строків позовної давності.
05.09.2022 до суду від представника позивача адвоката Вельможка О.О. надійшло заперечення на пояснення третьої особи з посиланням на те, що вказане в поясненнях третьої особи не відповідає дійсності, ніяких грошей ОСОБА_3 на придбання квартири у ОСОБА_4 , який є близьким його другом, не позичав і позивачка їх не отримувала.
20.09.2022 від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Бабіча С.А. надійшло пояснення на заперечення представника позивача, в яких в задоволенні позову просить відмовити з підстав, зазначених у поясненнях від 23.08.2022 року.
Ухвалою суду від 22.11.2022 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків позову.
19.12.2022 до суду від представника позивачки на виконання ухвали від 22.11.2022 надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою суду від 16.03.2023 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучена приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І.
Ухвалою суду від 30.05.2022 задоволено клопотання представника позивача адвоката Вельможка ОО. про витребування доказів, витребувано у ОСОБА_5 оригінал розписки від 03.11.2016 року.
Ухвалою суду від 29.06.2023 задоволено клопотання представника третьої особи адвоката Бабіча С.А. про надання додаткового строку на подання доказів, визначено ОСОБА_5 додатковий строк для подання оригіналу розписки від 03.11.2016.
Ухвалою суду від 23.08.2023 у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Вельможка О.О. про призначення судової психологічної експертизи з використанням поліграфа відмовлено.
Ухвалою суду від 23.08.2023 у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 адвоката Вельможка О.О. про призначення судової технічної експертизи розписки відмовлено.
Ухвалою суду від 23.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Вельможко О,О. позовну заяву підтримав, просив її задовольнити, та поновити строк позовної давності.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні також позов просила задовольнити, пояснивши, що вона подарувала онуці квартиру, та грошових коштів за них не отримувала. Документами займалася її онука. За оформлення документів вона особисто сплачувала свої кошти. Договір вона підписувала, однак не читала, бо погано володіла українською мовою, ніяких розмов щодо наслідків договору у нотаріуса не було.
Відповідач ОСОБА_1 позов визнала, просила його задовольнити, пояснивши, що агент з нерухомості порадила їй укладати договір купівлі-продажу замість договору дарування, бо в один рік були укладені дві угоди, що впливало на оподаткування. Її минулий чоловік ОСОБА_3 ніяких грошових коштів не передавав, та не сплачував за квартиру її бабусі, бо коштів у них не було. Вона особисто розуміла різницю між договорами, бабусі не говорила, тоді за розлучення ніхто з них не думав.
Представник третьої особи адвокат Бабіч С.А. в задоволенні позову просив відмовити, застосувати строк позовної давності.
Третя особа приватний нотаріус Вовк І.І. суду пояснила, що нею був посвідчений оспорюваний договір, при його укладенні були перевірені дійсні наміри сторін. Сторони не заначали про укладення договору дарування.
Судом встановлені фактичні обставини та спірні правовідносини.
Відповідач ОСОБА_1 є онукою позивачки ОСОБА_2 (копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 , та копія свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , батька ОСОБА_6 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , позивачка у справі).
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 (третя особа у справі) 14.02.2014 уклав шлюб з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ).
25.07.2016 року ОСОБА_2 на підставі заповіту розпорядилася належним їй майном: квартирою АДРЕСА_1 і квартирою АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , заповіт посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі за № 6009.
29.11.2016 року ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. зареєстрований в реєстрі за № 9654.
29.11.2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. зареєстрована в реєстрі за № 9653 заява ОСОБА_3 про надання згоди його дружині ОСОБА_1 на придбання за спільні кошти у спільну сумісну власність квартири за АДРЕСА_2 .
Відповідно до відомостей ГУДПС з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків з січня 2014 по грудень 2016 ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді заробітної плати 23 313,36 грн. та дарунок у розмірі 148 634 грн.(у 4 кварталі 2016).
Відповідно до відомостей ПФУ з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за 2014 по 2016 р.р. сума фактичного заробітку (доходу) ОСОБА_3 склала 45 195,22 грн.
Згідно з розпискою від 03.11.2016 року ОСОБА_3 одержав в борг від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 150 000 грн. для купівлі квартири з зобов`язанням повернути грошові кошти в повному обсязі до 01.01.2025 року.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2022 року (у справі № 335/4332/22) шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Крім того, судом встановлено, що згідно даних з ЄДРСР між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судами неодноразово вирішувалися спори щодо поділу майна, стягнення аліментів, оспорювання батьківства ( справи № 332/1618/22, № 332/1956/23, № 335/4242/22).

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Згідно із частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями статті 235 ЦК України визначається, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як вбачається із матеріалів справи, в обгрунтування вимог позивачка вказує на те, що про оформлення договору купівлі-продажу квартири замість договору дарування квартири АДРЕСА_2 вона довідалася в червні 2022 року, коли її онука відповідачка у справі повідомила про те, що вона не може спільно жити зі своїм чоловіком ОСОБА_3 (третьою особою у справі), подає на розлучення з ним, а він погрожує їй поділом квартири, яку вона фактично подарувала відповідачці. Також зазначала, що укладаючи договори на своє майно, вона бажала щоб власником обох квартир стала особисто та в повному обсязі її онука відповідачка у справі.

Також, відповідачка ОСОБА_1 позов визнала, пояснивши, що квартиру їй бабуся подарувала, ніяких грошових коштів ні вона, ні ОСОБА_3 , колишній її чоловік, бабусі не сплачували. За розписку надану ОСОБА_3 суду їй нічого невідомо.

Суд критично відноситься до розписки від 03.11.2016 року, про яку повідомив суду представник третьої особи ОСОБА_3 , оскільки дана розписка безпосередньо не стосується обставин справи, не підтверджує факту передачі грошових коштів ОСОБА_2 за договором від 29.11.206 року, відповідно, не встановлює того, що оспорюваний договір був оплатним.

Аналіз, наведених належних та допустимих доказів, вказує на те, що позивачем доведено обставини, які підтверджують укладення сторонами удаваного правочину, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, а саме те, що договір купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі №9654, згідно з яким ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_2 , є удаваним правочином, який приховує інший правочин договір дарування, який насправді вчинили сторони. Таким чином, оскільки сторони уклали договір купівлі-продажу для того, щоб приховати договір дарування, застосовуються правила Цивільного кодексу, щодо дарування квартири, а відтак суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача, щодо визнання договору купівлі-продажу спірної квартири договором дарування підлягають задоволенню, так як грунтується на законі, доведені матеріалами справи, визнані відповідачем ОСОБА_1 та підтримані позивачем, тобто сторонами оскаржуваного договору купівлі-продажу.

Наведені обставини об`єктивно вказують на те, що при укладенні договору купівлі-продажу 29.11.2016 року насправді було укладено договір дарування, оскільки продавцю квартири ОСОБА_2 кошти за квартиру не передавались, а договір, що не встановлює обов`язку покупця розрахуватися з продавцем, не є договором купівлі-продажу, тобто має місце удаваного правочину, що є підставою для визнання цього правочину удаваним.

Відповідно до ст.267 ЦК України - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 20 грудня 2007 року за заявою N 23890/02 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Заявлене представником третьої особи клопотання про застосування пропущеного строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки встановлено, що позивач узнала про своє порушене право в 2022 році, при розірванні шлюбних відносин ОСОБА_3 (третьої особи у справі) з відповідачкою ОСОБА_1 і будь-яких інших належних та допустимих доказів пропуску строків позовної давності позивачкою судом не здобуто, та не спростовано цього представником третьої особи. Отже, слід вважати, що строку позовної давності позивачем у даній справі пропущено не було.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1500 гривень, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Вовк Ірина Іванівна, про визнання договору купівлі-продажу недійсним (удаваним), - задовольнити.

Визнати удаваним договір купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І., зареєстрований в реєстрі №9654, згідно з яким ОСОБА_2 продала квартиру АДРЕСА_2 , встановивши що сторони 29 листопада 2016 року уклали договір дарування квартири.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевського районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення: 29.01.2024 року.

Суддя Рибалко Н.І.