ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2135/24 Справа № 199/6602/23 Суддя у 1-й інстанції - Спаї В.В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлік Андрій Сергійович, на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року у справі № 199/6602/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

У серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання за ним права власності на 1/4 частину домоволодіння площею 22 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилася на те, що він, потребуючи додаткової житлової площі для своєї родини, звернувся до ОСОБА_2 , яка володіла частиною загального домоволодіння за спірною адресою, та остання погодилась передати у користування своє житло, яким вона не користувалась і яке потребувало ремонту.

Згідно відповіді Комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 19 березня 12021 року № 3075, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності особам:

- ОСОБА_1 - 65/100 частин на підставі свідоцтва про право власності;

- ОСОБА_3 - 16/100 частин на підставі договору дарування від 26 вересня 2002 року;

- ОСОБА_2 - 1/4 на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 1973 року.

Частка ОСОБА_2 не була затверджена та не перереєстрована, а позивач протягом багатьох років відкрито, добросовісно і безперервно володіє цією часткою домоволодіння. Сама ОСОБА_2 в будинку не проживає з 17 грудня 1998 року, тобто з дати укладання договору найму житлового приміщення між позивачем та ОСОБА_2 .

Цей договір укладений строком на 5 років з 17 грудня 1998 року по 17 грудня 2003 року, однак позивач продовжив користуватись часткою ОСОБА_2 та з її боку жодних претензій щодо використання позивачем її житла не було. Позивач зазначає, що є інформація про те, що ОСОБА_2 померла та спадкоємців вона не мала.

Фактично з 1998 року користування майном ОСОБА_2 позивач вклав багато власних сил, коштів та часу у майно, повністю його реконструював, поліпшив комфорт для проживання, тому вважає, що має право на визнання за ним права власності на зазначену частку у домоволодінні за набувальною давністю на підставі ч. 3 ст. 344 ЦК України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю залишено без розгляду.

Із вказаним судовим рішенням позивач ОСОБА_1 не погодився та 19 грудня 2023 року подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, обґрунтовуючи це тим, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач був присутнім на судових засіданнях, а пізніше його представником була подана заява про розгляд справи за його відсутності. Така заява обґрунтована тим, що позивач є людиною похилого віку та має погане самопочуття і не мав можливості особисто приймати участі в судових засіданнях, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Також ОСОБА_1 зазначає, що має скрутне матеріальне становище та не може забезпечити безпосередню участь свого представника в судових засіданнях, однак, на думку позивача, це не може позбавляти людину права на судовий розгляд та захист своїх прав, враховуючи, що предмет позову стосується єдиного житла позивача.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року цивільну справу було витребувано із суду першої інстанції.

04 січня 2024 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 15січня 2024 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію ухвали направлено сторонам у справі засобами поштового зв`язку 17 січня 2024 року та 16 січня 2024 року в електронний кабінет представника позивача (том № 2, а.с.108).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 призначено до розгляду в загальному порядку на 28 лютого 2024 року о 14 год. 00 хв.

Копію ухвали про призначення справи до розгляду та повідомлення про виклик учасників справи сторонам направлено поштою 31 січня 202 року та до електронного кабінету адвоката Бєліка А.С.того ж дня, які є доставленими 31січня 2024 року (том № 2, а.с.110).

Відповідач своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 28 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бєлік А.С. не з`явилися, надіслали до Дніпровського апеляційного суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (том № 2, а.с. 111).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 28 лютого 2024 року представник відповідача - Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (том № 2, а.с. 112 - 113).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлік Андрій Сергійович, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції послався на те, що в судові засідання 02.11.2023 р., 04.12.2023 р., 12.12.2023 р. позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Проте, апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Бєлік А.С. 16.08.2023 року звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на підставі ч. 3 ст. 344 ЦПК України (том № 1, а.с. 1 34).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю та призначено по справі підготовче судове засідання на 07 вересня 2023 року о 09 год. 30 хв. (том № 1, а.с. 40 41).

Відповідно до довідки Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2023 року розгляд вказаної вище справи відкладено на 16.10.2023 року о 10 год. 30 хв. (том № 2, а.с. 60).

Як вбачається із протоколу судового засідання від 16.10.2023 року позивач ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні, в якому було оголошено перерву до 02.11.2023 року на 09 год. 30 хв. (том № 2, а.с. 66).

01.11.2023 року позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бєлік А.С. подали до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська клопотання про розгляд справи, яка призначена до розгляду на 02.11.2023 року, без участі позивача та його представника, просили позовну заяву задовольнити (том № 2, а.с. 73).

Пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська по справі винесені ухвали від 22.08.2023 року (том № 1, а.с. 46 47) та від 30.10.2023 року про витребування доказів (том № 2, а.с. 70 71). Відповідачем по справі надано відзив на позовну заяву (том № 2, а.с. 43 45).

Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається із частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Із матеріалів справи вбачається, що на 04.12.2023 р., 12.12.2023 р. позивач та його представник були повідомлені належним чином і суд першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів мав можливість розглянути справу, а не залишати її без розгляду, крім того при наявності заяви позивача та його представника про розгляд справи в їх відсутність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи.

Дніпровський апеляційний суд враховуючи вище вказані обставини справи, вважає, що суд першої інстанції безпідставно залишив позовну заяву позивача без розгляду, тому ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бєлік Андрій Сергійович, задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В. Халаджи

Повний текст судового рішення складений 04 березня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна