Номер провадження: 22-ц/813/732/24
Справа № 2-8029/2006
Головуючий у першій інстанції Плавич І.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.04.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Булацевської Я.В.,

позивач ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 , правонаступниками якого є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради,

на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нежиле приміщення,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нежиле приміщення, в обґрунтування якого зазначив, що 29.09.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , уклади договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній купив павільйон загальною площею 30 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Оплату за вказаним договором 10000 грн відповідач зобов`язався сплатити до 04.10.2006 року, однак своїх зобов`язань не виконав.

Укладений між сторонами договір в супереч положенням ЦК України не був нотаріально посвідченим.

Окрім зазначеного позивачем проведено переобладнання вказаного павільйону, внаслідок чого останній став нежитловим приміщенням.

Позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладений у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення загальною площею 30 кв.м, яке знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 16 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав недійсним договір купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладений у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Визнав за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення загальною площею 30 кв.м, яке знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначив, що вказане рішення є підставою для державної реєстрації КП «Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» права власності не нежитлове приміщення, загальною площею 30 кв.м у АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, виходив з того, що згідно технічного висновку про можливість подальшої експлуатації об`єкту нерухомості нежилого приміщення у сквері Серединський 1, нежиле приміщення реконструйоване з дотриманням діючих нормативних документів, які пред`являються до нежитлових приміщень, обладнано електричними комунікаціями та придано для подальшої експлуатації. Готовність нежитлового приміщення 100%.

Керуючись положеннями про неможливість односторонньої відмови від договору та ст. 331 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі заступник керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради, просить заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі заступник керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради, зазначає, що майно передане за оскаржуваним договором є рухомою річчю, тому нотаріальне посвідчення договору законодавством не передбачено. Також суд першої інстанції не звернув уваги не те, що павільйон розміщено тимчасово, рішення про передачу земельної ділянки комунальної власності на якій розташований павільйон у власність або користування не передавались.

Також вважає, що під час ухвалення рішення порушено норми процесуального права, а саме без залучення до участі у справі власника земельної ділянки Одеську міську раду.

(2) Позиція інших учасників справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.02.2022 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Колесніков Г.Я. головуючий суддя, судді: Сєвєрова Є.С., Цюра Т.В.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23.02.2022 року поновив Малиновській окружній прокуратурі м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради строк на подання апеляційної скарги, відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, роз`яснив право подання до апеляційного суду відзиву та пояснень на апеляційну скаргу.

Рішенням № 96/0/15-23 від 21 лютого 2023 року Вища рада правосуддя звільнила ОСОБА_7 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 року в даній справі визначено головуючим суддю Коновалову В.А. у зв`язку з звільненням з посади судді ОСОБА_7 .

Одеський апеляційний суд ухвалою від 06.12.2023 року залучив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нежиле приміщення, як правонаступників прав та обов`язків ОСОБА_3 . Залучив ОСОБА_2 до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на нежиле приміщення, як правонаступників прав та обов`язків ОСОБА_1 .

Одеський апеляційний суд ухвалою від 12.06.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання, залучив до участі ц справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_8 .

У письмових поясненнях ОСОБА_8 просить закрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року. Посилається безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження. Зауважує, що права Одеської міської ради не порушено, оскільки остання надала згоду на розміщення на вказаній земельній ділянці магазину. Також звертає увагу на розгляд Малиновським судом м. Одеси справи № 521/6853/20, вимоги якої є тотожними вимогам апеляційної скарги у цій справі; справу № 420/1475/20 рішення у якій набрало законної сили, останнім скасовано наказ УДАБК ОМР № 01/13/500ДАБК від 27.12.2019 року на підставі якого скасовано повідомлення про початок будівельних робіт№ ДО93; рішенням у справі № 420/2559/20 визнано протиправним та скасовано розпорядження № 53/01-06 від 11.02.2020 року «Про приведення об`єкта нерухомого майна до попереднього стану за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Малиновська окружна прокуратура м. Одеси та Одеська міська рада судові повістки отримали в особистих кабінетах Електронного суду 28.02.2024 року, що підтверджується довідками.

Правонаступники сторін: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повідомлені у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

ОСОБА_8 повідомлений у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник ОСОБА_8 ОСОБА_9 судову повістку отримала в особистому кабінеті Електронного суду 28.02.2024 року, що підтверджується довідкою.

08.04.2024 року надала суду заяву в якій просила розглянути справу за відсутності третьої особи та її представника.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що згідно технічного висновку про можливість подальшої експлуатації об`єкту нерухомості нежилого приміщення у сквері Серединський 1, нежиле приміщення реконструйоване з дотриманням діючих нормативних документів, які пред`являються до нежитлових приміщень, обладнано електричними комунікаціями та придано для подальшої експлуатації. Готовність нежитлового приміщення 100%.

Керуючись положеннями про неможливість односторонньої відмови від договору та ст. 331 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 29.09.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладали договір купівлі-продажу.

Положенням п. 1.1 вказаного договору встановлено, що ОСОБА_1 продає, а ОСОБА_3 купує торговий павільйон загальною площею 30 кв.м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності згідно договору купівлі-продажу за № 5198 від 25.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Запольською О.В.

Згідно з п. 2.1. договору купівлі-продажу від 29.09.2006 року торговий павільйон продається за 10000 грн.

Покупець зобов`язаний передати вищенаведену суму за придбаний об`єкт протягом п`яти днів з моменту підписання вказаного договору, тобто до 04.10.2006 року (п. 2.2 договору).

Відповідачем умови п. 2.2 договору не виконані.

Згідно акта державної технічної комісії про готовність завершеного будівництвом об`єкта до експлуатації вбачається, що державній технічній комісії пред`явлено завершений будівництвом об`єкт міні-магазин Серединський сквер, площею 30 кв.м. Рішенням державної технічної комісії продовольчий міні-магазин готовий до введення в експлуатацію.

Відповідно до технічного висновку про можливість подальшої експлуатації об`єкту нерухомості нежилого приміщення у сквері Серединський 1, виготовленого ТОВ « Юган-ОСН» на замовлення ОСОБА_1 одноповерховий об`єкт збудовано з дотриманням діючих нормативних документів, які пред`являються до індивідуальних забудовників. Одноповерховий об`єкт готовий для подальшої експлуатації в якості нежитлового.

Малиновський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 16 жовтня 2006 року позов ОСОБА_1 задовольнив. Визнав недійсним договір купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладений у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Визнав за ОСОБА_1 право власності на нежиле приміщення загальною площею 30 кв.м, яке знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

15.02.2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_10 уклали договір купівлі-продажу № 1154, відповідно до якого останній купив нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , площею 33,4 кв.м 15.02.2007 року зареєстровано за ОСОБА_10 на підставі вказаного договору купівлі-продажу.

Рішенням державного реєстратора від 28.11.2016 року на підставі довідки про проведення поточної інвентаризації від 22.11.2016 року, технічного паспорта розробленого ФОП ОСОБА_11 , зареєстровано право власності за ОСОБА_10 та збільшено площу нежитлового приміщення з 33,4 кв.м до 63,3 км.м.

06.12.2016 року ОСОБА_10 уклав з ОСОБА_8 договір купівлі-продажу № 2101 відповідно до якого ОСОБА_8 набув право власності на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

06.12.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського округу Крицьким О.В. зареєстровано право власності ОСОБА_8 на об`єкт незавершеного будівництва, готовність 75 % за адресою: АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу, серії та номер: 2101, виданий 06.12.2016, видавник: Крицький О.В., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу; технічний паспорт, серія та номер: бн, виданий 05.03.2019, видавник, ТОВ "ТРОМ-СТРОЙ ЛТД"; довідка щодо відсотку готовності об`єкту, серії та номер: 99652, виданий 05.03.2019, видавник: ТОВ "ПРОМ-СТРОЙ ЛТД", повідомлення про початок будівельних них робот, серія та номер: ОД93, видавник: ДАБІ, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 15915269 від 12.03.2019 року.

Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради 16.02.2018 року видано ОСОБА_8 містобудівні умови та обмеження щодо реконструкції нежитлового приміщення в існуючих габаритах фундаменту, з надбудовою на другому поверсі.

Управлянням ДАБК Одеської міської ради зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 993 «Реконструкція нежитлового приміщення в існуючих габаритах, з надбудовою другого поверху за адресою: АДРЕСА_1 ».

Наказом Управління № 01-13/500 ДАБК від 27.12.2019 року скасовано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 993.

Згідно з частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

ЦК України передбачені засади захисту права власності. Зокрема, відповідно до закріпленого у статті 387 ЦК України правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою заступник керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_12 в інтересах держави в особі Одеської міської ради зазначив, що порушено права територіальної громади оскільки відбулось самовільне захоплення земельної ділянки. Заявляючи клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги посилалось на те, що прокуратура участі у розгляді у справі не приймала.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація з Державного реєстру нерухомого майна є відкритою та загальнодоступною. У Державному реєстрі нерухомого майна з 2016 року містяться відомості про державну реєстрацію права власності ОСОБА_8 на об`єкт незавершеного будівництва, готовність 75 % за адресою: м. Одеса, Серединський сквер 1.

Одеська міська рада яка від імені та в інтересах територіальної громади здійснює права суб`єкта комунальної власності враховуючи презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав повинна бути обізнаною про порушення прав територіальної громади, як власник земельної ділянки повинна цікавитись долею майна, проявляти розумну обачність.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у 2017 році заступник керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 звертався до суду з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправною та скасування реєстрації декларації, зобов`язання вчинити певні дії. Третьою особою у вказаній справи зазначив ОСОБА_8 .

Підставою для звернення з вказаним позовом стало те, що при проведенні перевірки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 Кримінального кодексу України виявлено, що в декларації про початок виконання будівельних робіт від 30 травня 2017 року № ОД78 щодо реконструкції нежитлового приміщення без змін геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 » містяться завідомо недостовірні відомості. Незважаючи на неодноразові повідомлення місцевої прокуратури на адресу УДАБК щодо недостовірності даних, внесених ОСОБА_8 даних, відповідачем не вжито заходів реагування та не виявлено порушень вимог містобудівного законодавства.

З викладеного вбачається, що станом на 2017 рік як Одеська місцева прокуратура № 2, так і Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не тільки були безпосередньо обізнані про факти порушення прав територіальної громади, а й об`єктивно знали про обставини набуття ОСОБА_8 права власності на спірне нерухоме майно, яке набуте ОСОБА_1 на підставі оскаржуваного заочного рішення у цій справі та в подальшому договорами купівлі-продажу відчужено спочатку ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_8 .

Також апеляційний суд враховує, що предметом оскаржуваного договору купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було нежиле приміщення загальною площею 30 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений об`єкт з 2006 року зазнав перетворень, шляхом збільшення площі, та на час перегляду вказаної справи апеляційним судом не існує як об`єкт матеріального світу, загальною площею 30 кв.м.

ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 851 від 22.01.2020 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 8815 від 26.08.2017 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Апеляційна скарга про скасування рішення, зокрема щодо вимог визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.09.2006 року, укладеного у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не містить обґрунтувань щодо того, як саме укладення договору купівлі-продажу від 29.09.2006 року порушує права Одеської міської ради, яка не є стороною вказаного договору та яким чином рішення про визнання вказаного договору недійсним відновить порушене право чи інтерес скаржника.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

ЄСПЛ визначає найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу законність будь-якого втручання державного органу у право на мирне володіння майном, тобто його відповідність національному законодавству та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited v. Ukraine).

Зміст «трискладового тесту» для оцінки відповідності втручання у право власності європейським стандартам правомірності такого втручання охоплює такі критерії, які мають оцінюватися у сукупності: 1) законність вручання; 2) легітимна мета (виправданість втручання загальним інтересом); 3) справедлива рівновага між інтересами захисту права власності та загальними інтересами (дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягаря). Невідповідність втручання у право власності хоча б одному із зазначених критеріїв свідчить про протиправність втручання навіть у разі дотримання національного законодавства та (або) присудження власнику компенсації.

Обмеження прав повинно відповідати легітимній меті. Така мета зумовлена потребою захистити певні найбільш важливі для держави блага та принципи. Втручання у права має відповідати вимогам співмірності.

Співмірність означає, що характер та обсяг втручання держави у права має бути не самоціллю, а засобом для захисту необхідного суспільного блага. Таке тлумачення не повинно бути самоціллю, воно має бути необхідним - безальтернативним та достатнім - а не надмірним.

Співмірність є найбільш складним критерієм для вирахування та встановлення. Обмеження прав часто є законним і відповідає легітимній меті, але характер такого обмеження є надмірним.

Таким чином, можна зазначити, що лише при дотриманні всіх критеріїв трискладового тесту можна визнати втручання держави у права пропорційним, а відтак правомірним, справедливим та виправданим. У свою чергу, з позиції ЄСПЛ, суд повинен відповідно до принципу індивідуального підходу в кожному випадку конкретно вирішувати питання пропорційності з урахуванням контекстуальних обставин справи.

На думку апеляційного суду, враховуючи встановлені у справі обставини, скасування рішення яке було чинним 18 років, за результатом ухвалення якого третя особа набула право власності, відкрито ним користувалась, про що як Одеська міська рада, так і органи прокуратури були обізнані не відповідатиме легітимній меті.

У справі «Bellet v. France» (Беллет проти Франції) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ дійшов висновку про порушення статті 6 Конвенції з тих підстав, що строк на оскарження судового рішення був поновлений за спливом значного періоду часу не для усунення серйозних судових помилок, а лише з метою повторного розгляду та ухвалення нового рішення у справі.

Колегія суддів враховує, що скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року через значний проміжок часу (через 18 років), після смерті сторін оскаржуваного договору, набуття іншою особою права власності на спірний об`єкт нерухомого майна дестабілізує приватні відносини та порушує публічний порядок.

Втручання у право приватної власності призведе до порушення балансу та рівноваги між інтересами суспільства, територіальної громади та прав особи на майно.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси Самойленко М.А. в інтересах держави в особі Одеської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.В. Кострицький