ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/82/24
У Х В А Л А

"11" квітня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Котвицкого В.Л.,

за участю секретаря Іващенко Є.К.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором позики припиненим,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором позики припиненим.

На адресу суду надійшла заява відповідача про забезпечення позову, відповідно до якої відповідач просить суд зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 48 175,00 грн., судових витрат у розмірі 1211,20 грн. та інших витрат (проведення експертиз та ін.) у розмірі 30 000,00 грн., які має понести відповідач у зв`язку із розглядом даної справи, посилаючись на те, що позов є завідомо безпідставним, а позивач як професійна боржниця не буде компенсувати судові витрати, що може в подальшому ускладнити або зробити неможливим відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу.

У судовому засіданні відповідач свою заяву підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача вимоги заяви не визнав, просив відмовити у її задоволенні, подана заява є необгрунтованою, оскільки відповідачем не підтверджено понесення ним вказаних витрат, відповідач приймає участь у розгляді справи особисто, доказів що ним було укладено договір на правову допомогу до заяви не надано, крім того, у справі не заявлялись клопотання про призначення експертиз.

Заслухавши позиції сторін, вивчивши заяву про забезпечення позову шляхом забезпечення судових витрат у справі та дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.

Згідно з пунктами 2, 4, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З викладеного вбачається, що забезпечення позову шляхом забезпечення судових витрат статтею 150 ЦПК України не передбачено.

Разом з ти, відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 135 ЦПК України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач в зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо: 1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або 2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Також, таке забезпечення судових витрат може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Щодо доводів відповідача про необґрунтованість позову суд зауважує, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Суд вважає за неприпустиме надавати на цій стадії судового розгляду будь-які оцінки щодо поданих сторонами доказів та утримується від передчасних висновків щодо обґрунтованості позову, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, їх належність, допустимість, достовірність оцінюється як кожний окремо, так і їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приймаючи рішення у нарадчій кімнаті.

З огляду на аналіз вказаних норм процесуального закону, надану судом оцінку доводів заяви, представником відповідача не доведено наявність визначених ч. 4 ст. 135 ЦПК України підстав для забезпечення судових витрат, у тому числі, що позов має ознаки завідомо безпідставного, або інші ознаки зловживання правом на позов, що позивач має незадовільний майновий стан, який у разі відмови у задоволенні позову та стягнення з позивача судових витрат стане перепоною у виконанні позивачем виконання рішення в частині стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Окремою причиною для відмови у задоволенні клопотання про забезпечення судових витрат є відсутність доказів самого факту надання відповідачу професійної правничої допомоги, а саме: договорів про надання правничої (правової) допомоги, документів на підтвердження повноважень представника - професійного адвоката тощо, а також станом на день постановлення вказаної ухвали, у справі відсутні будь-які заяви про призначення судових експертиз.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви відповідача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання зобов`язання за договором позики припиненим - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Л.Котвицький