Справа №534/1956/23
Провадження №2/534/549/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючого судді Комарової Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Лук`янчикової О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівни, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. та зареєстрований в реєстрі під №56385 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у сумі 8 773 грн 50 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Заявлені вимоги мотивує тим, що у зв`язку з арештом її рахунків їй стало відомо про відкриття виконавчого провадження №64007765 від 28.12.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості в сумі 8 773 грн 50 коп. Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. Вважає, що приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Від представника ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» Тимошенка О.О. 01.02.2024 надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що їм перейшло право вимоги до відповідача по кредитному договору № від 19.11.2019 відповідно до укладеного договору факторингу та просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.09.2023 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. Звернулась до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Представник відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про день час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Треті особи приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович до суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №56385 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №369884986 від 19.11.2019, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги є ТОВ «Таліон Плюс», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Стягнення заборгованості проводиться за період з 05.08.2020 по 05.08.2020 включно у сумі 7 573 грн 50 коп., з яких 2 099 грн 85 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 4 423 грн 65 коп. прострочена заборгованість по несплаченими відсоткам за користування кредитом; 1 050 грн строкова заборгованість за штрафами та пеня (а.с.78).

Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гречин Н.В. 28.12.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №64007765 з примусового виконання виконавчого напису № 56385 від 28.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. (а.с.6).

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п.2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Суд наголошує, що позивач не заперечує факт укладання кредитного договору №369884986 від 19.11.2019 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с.75). Проте, відповідачі не надали разом із заявою по суті належних та допустимих доказів, які підтверджують виникнення права грошової вимоги до позивача, нарахування саме зазначеної суми боргу, її складових, отримання позивачем кредиту, внесення платежів в рахунок погашення зобов`язання, настання дати погашення чергового платежу, з якого виникла заборгованість, та період розрахунку заборгованості. Тому суд приходить до висновку, що заборгованість за первісними кредитними договорами не є безспірною.

Зокрема, у справі відсутні докази на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором, укладеним позивачем ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» як належного стягувача. Також відсутні докази на підтвердження повноважень ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» як належного стягувача за кредитним договором, укладеним позивачем ОСОБА_1 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Проте, докази повідомлення боржника про порушення ним кредитних зобов`язань та надіслання вимоги про їх усунення у матеріалах справи відсутні.

Крім того, посилання відповідача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», що їм перейшло право вимоги до відповідача по кредитному договору № від 19.11.2019 відповідно до укладеного договору факторингу, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки суду не було надано належним чином завірених договорів про надання кредиту та договорів факторингу, не надано відповідних розрахунків.

Отже, відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

На думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Суд наголошує, що приватний нотаріус Горай О.С. посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 - як на підставу вчинення виконавчого напису.

Відповідні зміни до Постанови №1172 та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині п.2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами.

Отже, станом на 28.08.2020 - дати вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, у нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не було нотаріально посвідчено та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріусіав.

Аналогічна позиція викладена Великою палатою Верховного Суду у справі №826/20084 від 20.06.2018, згідно якої вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів, має наслідком визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що виконавчий напис було вчинено відповідно до вимог законодавства.

З урахуванням всього викладеного, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому його необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем по справі було понесено судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 1 073 грн 60 коп. та судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в сумі 1073 грн 60 коп. (а.с.14).

Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 28.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем та зареєстрований в реєстрі №56385 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості у сумі 8 773 грн 50 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ««ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 536 грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС», , адреса: 01014, місто Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63.
Треті особи:Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Гречин Наталія Володимирівна, адреса: 36039, м. Полтава, вулиця Сапіго, будинок 6.
Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса: 10008, Житомирська обл., м. Житомир, вулиця Велика Бердичівська, 35.

Суддя Д.Ю. Комарова

Повний текст рішення виготовлено 20.05.2024.