"30" квітня 2024 р. Справа № 363/1990/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., перевіривши на відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

22.04.2024 до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява, у якій позивач просить:

позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . батьківських прав відносно їхніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

встановити опіку над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначивши їх опікуном рідну бабусю дітей ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але неменше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на кожну дитину), щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття;

стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (на кожну дитину), щомісяця, починаючи з дати подання позову і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої статті 187 ЦПК України суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху з таких підстав.

Так, статтею 175 ЦПК України встановлено вимоги до позовної заяви, а статтею 177 цього Кодексу документи, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до частини першої, пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог - спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, у порушення пунктів 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, щодо змісту позовних вимог та їх обґрунтування, встановлено, що позивач, звертаючись до суду із позовною заявою до двох відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про позбавлення їх батьківських прав щодо двох дітей ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 , в одну позовну вимогу, об`єднала дві вимоги до різних відповідачів, а саме про:

позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

позбавлення ОСОБА_4 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, позивач також об`єднала в одну позовну вимогу, вимоги про встановлення опіки над неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначивши позивача їх опікуном.

Щодо вимог позивача про встановлення опіки над неповнолітнім та малолітньою дитиною і призначення позивача їх опікуном, слід зазначити таке.

Згідно із частиною другою статті 243 СК України опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до статті 6 СК України, малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Особа, якій стало відомо про фізичну особу, яка потребує опіки або піклування, зобов`язана негайно повідомити про це орган опіки та піклування (стаття 57 ЦК України).

Згідно із статті 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із статтею 58 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

А згідно із статтею 59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою, другою статті 60 ЦК України.

Відповідно до частини третьої, четвертої статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Згідно із частиною другою статті 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

З наведеного вбачається, що підставою встановлення опіки над малолітніми особами, піклування над неповнолітніми, є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування.

Суд встановлює опіку над малолітньою особою, піклування над неповнолітньою дитиною, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна та піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

У даному випадку питання щодо призначення опікуна та піклувальника належить до виключної компетенції органу опіки і піклування, і таке рішення приймається органом з додержанням відповідної процедури і за умови подання саме до органу переліку визначених документів. Таке призначення не може бути покладено за відсутності будь-якого рішення органу опіки і піклування з цього питання безпосередньо на суд.

Так, відповідно до статті 19 СК України, до позовної заяви позивачем долучено рішення виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області та висновок Служби у справах дітей Димерської селищної ради про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх дітей, проте у позовній заяві не зазначено та до неї не додано доказів про звернення позивача до органу опіки та піклування для вирішення питання про встановлення опіки (піклування) над дітьми.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися із змістом позовних вимог у цій частині, з урахуванням того, що ОСОБА_2 , якому виповнилося 15 років, є неповнолітнім і над ним можливо встановити піклування та призначити піклувальника, а також необхідно надати висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном (піклувальником).

Крім цього, відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 133 ЦПК України, встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028,00 гривень.

Ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позовної заяви складає 1211,20 гривень.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів; об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог (пункт 3 частини 7 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

З урахуванням змісту позовної заяви, вимог позивача та викладених вище норм процесуального та матеріального права, убачається, що позивач має намір, крім двох вимог про стягнення окремо з кожного відповідача аліменти на двох дітей, також позбавити кожного відповідача батьківських прав щодо дітей (дві позовні вимоги), а також вирішити питання щодо встановлення над малолітньою дитиною опіки і призначення позивача її опікуном, та питання щодо встановлення над неповнолітньою дитиною піклування і призначення позивача піклувальником (дві позовні вимоги).

Водночас, до позову долучено квитанцію про сплату позивачем судового збору лише за одну вимогу немайнового характеру у розмірі 1211,20 грн., при цьому, недоплаченою є сума судового збору ще за три вимоги немайнового характеру у розмірі 3633,60 гривень.

Суддя зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням права позивача на доступ до правосуддя.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, сформульованою, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31), у яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», про те, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з недотриманням вимог, встановлених статями 175, 177 ЦПК України, які є імперативними нормами закону та мають вичерпний перелік вимог щодо належного оформлення позовної заяви.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду позовної заяви у новій редакції, визначившись із змістом позовних вимог до кожного відповідача, та щодо встановлення опіки і піклування над неповнолітнім та малолітньою дитиною і призначення щодо дітей опікуном (піклувальником), усунувши недоліки зазначені у цій ухвалі суду, та подати до суду документи, що підтверджують доплату позивачем судового збору відповідно до кількості позовних вимог у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , в інтересах малолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дітей залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лукач