У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2024 Справа №607/21056/23 Провадження №2-с/607/71/2024

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колодовського Олега Володимировича про скасування судового наказу ,-

В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ за заявою Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» про стягнення ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 12 086 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 87 коп. та 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Представник ОСОБА_1 адвокат Колодовський О.В. подав до суду заяву про скасування зазначеного судового наказу, посилаючись на те, що предметом даного судового наказу є стягнення заборгованості за спожитий природний газ за адресоюАДРЕСА_1 ,за період з 01 жовтня 2020 року по 16 жовтня 2023 року. Зазначає, що ОСОБА_1 не зареєстрована та взагалі не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вона не є власником зазначеної квартири, оскільки дана квартира була відчужена нею 06 вересня 2019 року згідно Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за номером 4282.Представник заявника вказує на те, що ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , не отримує послуги від Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз», а тому судовий наказ, виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 10 листопада 2023 року, просить скасувати. При цьому, просить поновити процесуальний строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, оскільки він пропущений із поважних причин, оскільки ОСОБА_1 дізналася про існування даного оскаржуваного судового наказу лише 19 квітня 2024 року із смс-повідомлення про арешт зарплатного та пенсійного карткових рахунків у межах виконавчого провадження № 74804764 від 19 квітня 2024 року. Представник заявника ознайомився із матеріалами справи 03 травня 2024 року та у 15-денний строк з моменту отримання копії оскаржуваного судового наказу, подав заяву про його скасування. Також, просить в ухвалі про скасування судового наказу вирішити питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 ЦПК України. Крім того, просить стягнути із Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. та суми сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу судового збору у розмірі 151,40 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колодовського О.В. про скасування судового наказу №607/21056/23 передано на розгляд судді Ромазану В.В. 21.05.2024.

Згідно ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У поданій до суду заяві про скасування судового наказу, заявник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду у зв`язку тим, що ОСОБА_1 дізналася про існування даного оскаржуваного судового наказу 19 квітня 2024 року із смс-повідомлення про арешт зарплатного та пенсійного карткових рахунків у межах виконавчого провадження № 74804764 від 19 квітня 2024 року, договір із адвокатом було укладено 24 квітня 2024 року, представник ознайомився із матеріалами справи 03 травня 2024 року.

Частиною 2 статті 171 ЦПК України, визначено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи, рекомендований лист із копією судового наказу від 10 листопада 2023 року повернувся на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

З урахуванням наданих стороною заявника матеріалів, суддя приходить до переконання про наявність підстав для поновлення заявнику строку для подання заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст.171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Судом, із заяви заявника та її матеріалів встановлено, що згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 06 вересня 2019 року, ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 .

Як вбачається із, наявного при матеріалах справи, Витягу про реєстрацію місця проживання особи №20135 від 07.11.2023 р., наданого Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 із 10.09.2019 р. по теперішній час.

Однак, згідно Довідки про стан розрахунків з ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз», за адресою: смт. Великі Бірки, 1/45 за споживачем ОСОБА_1 , рахується заборгованість за спожитий природний газ, за період із 01.10.2020 року по 16.10.2023 року в сумі 12 086, 87 грн.

Дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи про видачу судового наказу, суддя приходить до переконання про наявність визначених законом підстав для скасування судового наказу №607/21056/23, виданого 10 листопада 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 12 086 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 87 коп.

Згідно з ч. 3 ст.171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Однак, представник заявника не надав суду доказів, що з рахунку ОСОБА_1 на користь стягувача були стягнуті кошти на виконання спірного судового наказу чи передане майно в ході виконання судового наказу, тому у задоволенні заяви у цій частині слід відмовити.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу та повернення сплаченого судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн., що підтверджується квитанцією ID 9184-9429-7067-6827 від 20.05.2024, а також докази щодо отримання правничої допомоги від адвоката Колодовського О.В., що підтверджується Ордером про надання правничої допомоги від 03 травня 2024 р.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже, саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

При цьому, слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується. Тому, підстав для стягнення судового збору на користь заявника та інших витрат не має.

Отже, боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Колодовського Олега Володимировича про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ №607/21056/23, виданий 10 листопада 2023 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягненняз ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «Газпостач» Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільміськгаз» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 12 086 (дванадцять тисяч вісімдесят шість) грн. 87 коп. скасувати.

В решті вимог заяви, відмовити.

Роз`яснити ДП «Газпостач» ТОВ «Тернопільміськгаз» право на звернення до суду із вказаними вимогами у порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Ромазан