КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/139/24
УХВАЛА

15.01.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Калініченко Л.В., розглянувши заяву судді Калініченко Л.В. про самовідвід, як головуючого по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним та скасування державних актів, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсною та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним та скасування державних актів, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсною та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якій з урахуванням заяви про зміну предмету та підстав позову від 20.07.2022 року, позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини - ОСОБА_4 , право власності на земельну ділянку, площею 0,0285 га, для експлуатації дачних будівель, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності спадкодавця на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД №010670 від 20.09.1999 року;

- визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після його померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 дружини - ОСОБА_4 , право власності на 3/1000 частини ДБК «Соняшне», що складаються з дачі (48 кв.м.), літньої кухні (57 кв.м.), навісу (23 кв.м.), огорожі і мостіння та відповідають свідоцтву про право власності ОСОБА_4 від 02.03.1998 року за № 3-1032, виданому Виконавчим комітетом Одеської міської ради та зареєстрованому Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 06.03.1998 року під № 55 на сторінці 16 книги 11с;

- визнати недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , серії IV-ОД за № 046086, зареєстрований в книзі записі державних актів на право приватної власності на землю за №4162 від 01.08.2000 року, і його державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :27:010:0105, площею 0.0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Плигіною Ж.О. від 22.09.2006 року за № 6473;

- визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:010:0105, площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , серії ЯЕ № 653784 від 13.11.2007 року та його державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :27:010:0105, площею 0.0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. від 12.12.2021 року за № 6160;

- визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :27:010:0105, площею 0,0488 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 0,0440 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02.03.2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 про призначення судової земельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено по цивільній справі №947/35403/21 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Тієї ж дати, Київським районним судом міста Одеси постановлено ухвалу суду, якою провадження по справі зупинено на час проведення вищевказаної експертизи.

11.04.2023 року до суду надійшли матеріали справи з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, з клопотаннями: про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи та сплати рахунку за проведення дослідження.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 12.04.2023 року поновлено провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розв`язання клопотання експерта.

19.06.2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, на виконання клопотання експерта від 21.03.2023 року. Також представник зазначив, що просить суд провести призначену судову експертизу за наявними матеріалами справи.

Тієї ж дати, 19.06.2023 року до суду також надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_8 про приєднання додаткових документів, на виконання клопотання експерта від 21.03.2023 року. У клопотанні представником зазначено про проведення експертизи за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 27.06.2023 року направлено матеріали цивільної справи №947/35403/21 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року, а саме проведення судової земельно-технічної експертизи, на підставі наявних документів в матеріалах справи. Провадження по справі зупинено на час проведення судової земельно-технічної експертизи.

10.01.2024 року до Київського районного суду міста Одеси надійшли з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України матеріали цивільної справи №947/35403/21, разом з висновком експерта судової земельно-технічної експертизи за №23-1383 від 27.12.2023 року.

Матеріали цивільної справи №947/35403/21 передані головуючому по справі судді Калініченко Л.В. по виходу з щорічної відпустки - 15.01.2024 року.

Разом з тим, головуючим суддею по справі Калініченко Л.В. зазначається, що під час перебування справи в експертній установі з виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2023 року про призначення судової земельно-технічної експертизи по справі, судді Калініченко Л.В. стало відомо, що ОСОБА_3 , який приймає участь в даній справі в якості відповідача, є знайомим рідного брата чоловіка ОСОБА_9 та між ними існують договірні відносини, що свідчить про можливий наявний приватний інтерес між відповідачем в даній справі та родичем сім`ї ОСОБА_9 .

Приймаючи, що відповідач - ОСОБА_3 є знайомим рідного брата чоловіка головуючого судді в цій справі, тобто знайомим родича сім`ї судді Калініченко Л.В., між якими існують договірні відносини, суддя вважає неможливим здійснювати подальший розгляд даної справи та за необхідне заявити самовідвід в цій справі за для уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді та ліквідування будь-яких стверджень про можливий наявний конфлікт інтересів у головуючого в цій справі.

Частинами 8-9 статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вказані положення, судом невідкладно вирішено питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Судом зазначається, що статтею 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо зокрема:

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Питання про самовідвід судді вирішується ухвалою суду, що розглядає справу.

Заявлення самовідводу - це заява судді про неможливість участі у розгляді справи у зв`язку з наявністю певних обставин, які виключають можливість його участі у судовому розгляді.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь- якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

У п.28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Саме тому існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Приймаючи вищевикладене в цілому, враховуючи, що ОСОБА_3 , який є відповідачем в даній справі, є знайомим родича сім`ї ОСОБА_9 , з яким у ОСОБА_3 наявні приватні інтереси, про що головуючому в цій справі стало відомо лише під час перебування матеріалів справи у експертній установі, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді та ліквідування будь-яких стверджень про можливий конфлікт інтересів у головуючого в цій справі, суд вважає, що заяву про самовідвід судді Калініченко Л.В. слід задовольнити, одночасно враховуючи, що такі дії відповідають меті дотриманню балансу інтересів між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів сторін і цілями, для досягнення яких буде спрямоване рішення по справі, а також забезпеченню вимог ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» на справедливий і публічний розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру сторін по справі.

Керуючись ст.ст. 36, 39-41 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Київського районного суду міста Одеси Калініченко Л.В. про самовідвід задовольнити.

Матеріали цивільної справи №947/35403/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, визнання недійсним та скасування державних актів, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсною та скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, передати до канцелярії Київського районного суду м. Одеси з метою здійснення повторного автоматичного розподілу справи між суддями та визначення головуючого судді у справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Калініченко Л. В.