УХВАЛА

13 травня 2024 року

м. Київ

справа № 630/21/22

провадження № 61-6244ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Авілова Олена Михайлівна, на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року у цивільній справі

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини,

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - орган опіки та піклування Люботинської міської ради Харківської області, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2024 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - адвокат Авілова О. М. подала касаційну скаргу на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року (повний текст складено 01 квітня 2024 року) у цивільній справі № 630/21/22.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I. Щодо зазначення судового рішення, що оскаржується та процесуальної вимоги

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується, а також клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року залишено без змін.

В касаційній скарзі заявниця просить рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Однак заявляючи про необхідність прийняття у справі нового рішення про задоволення позовуОСОБА_1 , заявниця не викладає будь-яких вимог щодо зустрічного позову ОСОБА_2 , який оскаржуваними судовими рішеннями задоволено.

Таким чином в порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України викладене в касаційній скарзі клопотання (процесуальна вимога) сформульована некоректно, без урахування рішень судів попередніх інстанцій та повноважень касаційного суду.

Визначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження та формулювання клопотання (процесуальної вимоги) має істотне значення як при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) та і під час касаційного розгляду.

ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга містить окремі посилання на постанови Верховного Суду, однак в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі чітко не визначена підстава (підстави) касаційного оскарження передбачені статтею 389 цього Кодексу.

Також цитуючи у тексті касаційної скарги зміст частини другої статті 389 ЦПК України, заявниця виділяє та підкреслює положення пункту 3 вказаної норми. Однак це не є належним виконанням пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки у разі, якщо особа, яка подає касаційну скаргу вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, вона має вказати норму права, щодо застосування якої відсутній висновок Верховного Суду.

Крім того Верховний Суд при вирішенні спорів між батьками щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, неодноразово формулював висновки щодо застосування статті 161 СК України, окремі з яких наводить і сама заявниця у касаційній скарзі.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

ІII. Щодо сплати судового збору

В порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 подані до суду у 2022 році.

Первісні та зустрічні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Таким чином судовий збір за подану ОСОБА_1 касаційну скаргу має бути сплачений за дві вимоги немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону на момент подання первісного і зустрічного позовів) за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

З урахуванням наведених обставин та виходячи із того, що первісний і зустрічний позови було подано до суду у 2022 році, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 3 969,60 грн (із розрахунку (992,40 грн х 2) х 200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

IV. Щодо зазначення у касаційній скарзі переліку письмових матеріалів, що додаються до скарги та надання їх копій для інших учасників справи

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги.

До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу (пункт 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

До касаційної скарги додано окрему думку судді Верховного Суду у справі № 208/4667/20 та документи, які підтверджують повноваження адвоката Авілової О. М., натомість в порушення пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України вказані додатки не зазначено в переліку письмових матеріалів, що додаються до скарги, а також не в повному обсязі надано їх копії для інших учасників справи.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:

1) надання уточненої касаційної скарги, яка має містити:

- зазначення судових рішень, які оскаржуються та клопотання (процесуальної вимоги) з урахуванням роз`яснень викладених в цій ухвалі та повноважень суду касаційної інстанції передбачених статтею 409 ЦПК України;

- підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень із визначенням передбаченої статтею 389 ЦПК України підстави (підстав);

- зазначення переліку письмових матеріалів, що додаються до скарги.

У разі подання касаційної скарги через систему Електронний суд до неї мають бути додані докази надсилання копії касаційної скарги листом з описом вкладення іншим учасникам справи, які не мають зареєстрованого Електронного кабінету в системі Електронний суд.

У разі подання уточненої касаційної скарги засобами поштового зв`язку, копії скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

2) надання документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі

3 969,60 грн або документів, які підтверджують звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до закону;

У разі подання касаційної скарги через систему Електронний суд, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина третя статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Авілова Олена Михайлівна, на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 25 жовтня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 27 березня 2024 року у цивільній справі № 630/21/22 залишити без руху.

Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович