Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
23.02.2024 2/394/102/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2024 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого: судді - Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права власності на частину земельної ділянки та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідачки про визнання права власності на частину земельної ділянки посилаючись на те, що рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року по справі № 394/44/18, його первісний позов - ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено в повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визначення частки в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю та стягнення грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності задоволено частково.

Зокрема було визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на нерухоме та рухоме майно, яке придбано під час перебування у шлюбі, а саме:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок з господарською спорудою (огорожа) за адресою: АДРЕСА_1 .

- житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Поділено спільне сумісне майно подружжя таким чином:

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши їхнє право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарською спорудою (огорожа) за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши їхнє право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності.

Відповідно до Постанови Кропивницького апеляційного суду від 24.02.2020 року по справі № 394/44/18, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року в частині поділу транспортних засобів та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частий нове судове рішення.

В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вказана Постанова від 24.02.2020 року набрала законної сили.

Позивач також зазначив, що відповідно до абзацу 1 п.п. 11 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ, Верховна Рада України постановила утворити у Кіровоградській області: Голованівський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Голованівськ) у складі територій Благовіщенської міської, Вільшанської селищної, Гайворонської міської, Голованівської селищної, Заваллівської селищної, Надлацької сільської, Новоархангельської селищної, Перегонівської сільської, Підвисоцької сільської, Побузької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказана постанова набрала законної сили з 19.07.2020 року.

Отже, всі населені пункти, які до 19.07.2020 року входили до складу Новоархангельського району, відповідно до вищезазначеної постанови Верховної Ради України, наразі відносяться до Голованівського району Кіровоградської області.

Станом на даний час виникла необхідність у визнанні права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0016, площею 2500 кв. м., цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №011662 від 14.02.2008, ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Кам`янецької сільської ради від 27.06.2007 №70 є власником земельної ділянки площею 2500 кв. м. у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_2 (до 19.07.2020 року Новоархангельський) район, Кіровоградська область. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16. Вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :51:000:0016.

Згідно вищевказаного рішення від 28.08.2019 року частина житлового будинку по АДРЕСА_3 належать позивачу. Вказаний будинок знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці. Варто додати, що на цій земельній ділянці знаходиться також ще один житловий будинок за номером АДРЕСА_1 .

На думку позивача, враховуючи те, що на приватизованій відповідачем земельній ділянці знаходиться половина будинку, який був спільною сумісною власністю подружжя, а тому у зв`язку із тим, що відбувся поділ даного будинку відповідно до рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року по справі, яке в цій частині було залишене без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.02.2020 року по справі, в частках по частині будинку між ними з відповідачем, до нього - позивача, який не мав права власності на земельну ділянку, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку та прибудинкових споруду розмірі частини земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0016, площею 0,25 га.

Позивач вважає, що він має право на частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :51:000:0016, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , яка приватизована відповідачем, так як він є власником частини одного з двох житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходяться на даній земельній ділянці.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0016, площею 0,25 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 /т.3 а.с.64-67/.

Крім того, в ході розгляду даної справи, ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 10.08.2023 року було вирішено залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання права власності на частину земельної ділянки - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

18.09.2023 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на частину земельної ділянки, в якому зазначила, що відповідно до договору дарування частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 23.06.2021року зареєстрованого в реєстрі № 378, вона стала власником частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Зазначила, що відповідно до абзацу 1 п.п. 11 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 № 807-ІХ, Верховна Рада України постановила утворити у Кіровоградській області: Голованівський район (з адміністративним центром у селищі міського типу Голованівськ) у складі територій Благовіщенської міської, Вільшанської селищної, Гайворонської міської, Голованівської селищної, Заваллівської селищної, Надлацької сільської, Новоархангельської селищної, Перегонівської сільської, Підвисоцької сільської, Побузької селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Вказана постанова набрала законної сили з 19.07.2020.

Отже, всі населені пункти, які до 19.07.2020 року входили до складу Новоархангельського району, відповідно до вищезазначеної постанови Верховної Ради України, наразі відносяться до Голованівського району Кіровоградської області.

Станом на даний час виникла необхідність у визнанні права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0016, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , оскільки на ній розташована належна їй половина зазначеного вище житлового будинку.

В першу чергу зазначила, що відповідно до Державного акту на право власності земельну ділянку серії КР №011662 від 14.02.2008, ОСОБА_2 на підставі рішення сесії Кам`янецької сільської ради від 27.06.2007 №70 є власником земельної ділянки площею 2500,00 кв. м. у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована по АДРЕСА_3 . Цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16. Вказаній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер :51:000:0016.

На цій земельній ділянці розташовані житловий будинок загальною площею - 34,3 кв.м, при цьому юридична адреса вказаного будинку: АДРЕСА_1 , а також житловий будинок загальною площею - 44 кв. м., юридична адреса якого: АДРЕСА_2 .

На думку позивачки, на приватизованій відповідачем земельній ділянці знаходиться частина належного їй на праві власності будинку, тому до неї переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку та прибудинкових споруд, у розмірі частини вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :51:000:0016, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка вважає, що вона має право на частину земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер :51:000:0016, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_2 , яка приватизована відповідачем, так як вона є власником частини одного з двох житлових будинків за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходяться на даній земельній ділянці.

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на частину земельної ділянки кадастровий номер :51:000:0016, площею 0,25 га, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 /т.3 а.с.51-54/.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але від його представника надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Також просив судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа, яка заявила вимоги на предмет спору - ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але від її представника надійшла заява, в якій останній просив розгляд справи проводити за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Також просив судові витрати по справі віднести за рахунок третьої особи.

Треті особи - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд вважає, що справу можливо розглянути у відсутність сторін на підставі письмових доказів.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частин 1 та 2 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ч. 1 ст. 13 ЦПК України законодавець наголосив на тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2019 року поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно до якого: визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши їхнє право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з господарською спорудою (огорожа) за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши їхнє право спільної сумісної власності.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину та за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку з погосподарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , припинивши право спільної сумісної власності/т.1 а.с.20-25/.

Відповідно до Постанови Кропивницького апеляційного суду від 24.02.2020 року рішення Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2019 року в частині поділу транспортних засобів та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. В іншій частині рішення суду залишено без змін. /т.1 а.с.26-34/.

Зі світлокопії державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №011662 вбачається, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 2500 кв.м. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :51:000:0016 /т.1 а.с.37-38/.

Вищевказане також підтверджується світлокопією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-020 від 04.05.2020 року /т.1 а.с.41-43/.

Матеріали справи містять світлокопію технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 /т.1 а.с.52-57/.

23.06.2021 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Степаненко Р.Г. було посвідчено договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_1 безоплатно передав у власність ОСОБА_5 належну йому на праві приватної власності частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :51:000:0016 /т.2 а.с.112-117/.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель - ч. 2 ст. 4 ЗК України.

Так, відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті - частина 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України.

Крім того, частиною 1 статті 377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Пленумом Верховного Суду України в п. 18-2 постанови № 7 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (у редакції від 19.03.2010 року), роз`яснено, що якщо на земельній ділянці, яка є особистою приватною власністю одного з подружжя, а не спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою, переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статей 120 ЗК України, 377 ЦК України.

Аналіз змісту норм статті 120 Земельного Кодексу України у їх сукупності дає підстави суду для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість, а тому суд вважає, що позовні вимоги заявлені учасниками справи підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, досліджуючи матеріали цивільної справи судом встановлено, що в ході даного цивільного провадження ОСОБА_3 звертався із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та сплату грошової компенсації за частку, право власності на яку припиняється, виділ земельної ділянки в натурі як об`єкта спільної часткової власності.

При подачі вищевказаної позовної заяви ОСОБА_3 було внесено грошові кошти (компенсацію частки майна) в сумі 39162 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області /т.2 а.с.88/.

Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 31.03.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та сплату грошової компенсації за частку, право власності на яку припиняється, виділ земельної ділянки в натурі, як об`єкта спільної часткової власності залишено без розгляду /т.2 а.с.250-251/, але разом з тим не було вирішено питання про повернення коштів (компенсацію частки відповідачу), а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягають поверненню внесені грошові кошти у виді компенсації частки майна у сумі 39162 грн.

Судові витрати по справі з урахуванням клопотання представника позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору суд відносить за рахунок - позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

На підставі наведеного та керуючись ст. 14 Конституції України,ст. ст. 3, 78, 81, 120, 125 ЗК України, ст. 377 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 2, 4, 5, 13, 30, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на частку земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :51:000:0016, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_5 , право приватної власності на частку земельної ділянки площею 0,25 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :51:000:0016, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Повернути ОСОБА_3 внесені грошові кошти (компенсація частки майна) в сумі 39162 /тридцять дев`ять тисяч сто шістдесят дві/ грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, відповідно до квитанції №0.0..1 від 01.07.2021 року.

Судові витрати по цивільній справі віднести за рахунок ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

Ідентифікаційні дані учасників:

ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 .

ОСОБА_4 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 .

ОСОБА_5 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Копію даного рішення негайно після постановлення направити сторонам.

Повний текст рішення виготовлено 04 березня 2024 року.

Суддя: