№ 2/183/4603/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Мусійко А.С., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області позовом до ОСОБА_2 , у якому просила визначити їй додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона разом з братом ОСОБА_3 є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 на території РФ помер її брат ОСОБА_3 , який на випадок своєї смерті залишив заповіт ім`я її сина ОСОБА_2 . Син вирішив не оформлювати спадщину після дядька, про що повідомив позивача. Через запровадження в країні карантину з 12 березня 2020 року через ковід, а вподальшому введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року позивач, не змогла своєчасно отримати свідоцтво про смерть брата. Вважаючи, що вона, як співвласник вказаного домоволодіння та мати спадкоємця за заповітом може після завершення карантину подати заяву про прийняття спадщини після смерті брата, 07 серпня 2023 року звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вказаної частини домоволодіння. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому як вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим вона звернулася до суду з зазначеним позовом.

Відзиву на позов не надходило. Надійшла заява відповідача про визнання позову.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

14 листопада 2023 року ухвалою суду витребувано від приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 березня 2023 року через канцелярію суду відповідачем подано заяву про визнання позову.

Позивач та/або його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Просить їх задовольнити на підставі поданих доказів, що містяться в матеріалах справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений судом, у своїй заяві визнає позов в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Третя особа приватний нотаріус Новомосковського РНО Носенко А.Г. в судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив розглянути справу за його відсутності.

У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі фіксування судового розгляду справи технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків, а саме.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; про що 25 травня 2018 березня 2020 року Климовським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області РФ зроблений відповідний актовий запис № 8, що вбачається з копії свідоцтва про смерть.

Позивач у справі ОСОБА_4 , згідно її свідоцтва про народження, витягу з держреєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтва про народження ОСОБА_3 - є рідними сестрою і братом, батьками яких зазначені: батько- ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 08 лютого 2000 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як спадкоємці першої черги після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , є співвласниками домоволодіння, розташованого адресою: АДРЕСА_1 в рівних частинах, тобто по 1/2 частині.

З копії спадкової справи № 101/2023, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 07 серпня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . З довідки відділу ЦНАП Черкаської селищної ради за № 242/02-14 від 07.08.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та мешкав до дня смерті в АДРЕСА_2 один. 27 березня 2015 року на випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вільненської сільської ради, відповідно до якого на випадок його смерті заповів будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 своєму племіннику ОСОБА_2 . Окрім позивача з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ніхто не звертався.

Постановою приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Носенком А.Г. від 08 серпня 2023 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що нею пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено вимогами ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 30.01.2020 №487/2375/18, від 17.02.2020 №357/732/19, від 27.02.2020 у справі №419/3788/17, від 21.05.2020 у справі №404/251/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Наведений перелік не є вичерпним та дозволяє застосування до спірних правовідносин аксіоми цивільного судочинства: Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem , яка означає У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Позивач у своєму позові посилається на те, що спадкодавець помер на території іншої держави в період дії в країні карантину через ковід, до закінчення дії введеного карантину, а саме 24 лютого 2022 року в країні введений воєнний стан, що разом зумовило неможливість своєчасного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її рідного брата, а тому нею пропущений строк, визначений ст. 1270 ЦК України з поважних причин.

Відповідач позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем через те, що пропущений ним строк з поважних причин визнає та просить задовольнити.

Оскільки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шестимісячний строк на прийняття спадщини завершився 18 вересня 2020 року, тоді як позивач з заявою про прийняття спадщини звернувся 07 серпня 2023 року. Позивачем строк на прийняття спадщини було пропущено із поважних причин, якими є смерть спадкодавця на території іншої країни, введення в на території України 12 березня 2020 року карантину через ковід-19, а 24 лютого 2022 року воєнного стану, що разом зумовило неможливість своєчасно подати заяву про прийняття спадщини. А тому причини несвоєчасного звернення з заявою про прийняття спадщини дійсно були поважними і не залежали від її волі, що також підтвердив відповідач у своїй заяві.

Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позв підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання законної сили рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Повний текст рішення складений і підписаний 10 січня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко