Дата документу 19.09.2024
Справа № 334/3858/24
Провадження № 2-др/334/37/24
19 вересня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Шерештан О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
19.07.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ТОВ «Кошельок» на її користь судових витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Судом не встановлено обставин для виклику у судове засідання учасників справи, а відтак, заява про ухвалення додаткового рішення розглядається за відсутності сторін по справі, що відповідає положенням ч. 4 ст. 270 ЦПК України.
З підстав, передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2024 позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за номером 52498, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» суми заборгованості в розмірі 7270,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», , адреса: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 8А, в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

У вступній частині позовної заяви міститься застереження, що орієнтовний (попередній) розмір судових витрат на правничу допомогу становить 5000,00 грн. Будь-яких документів щодо витрат на правничу допомогу до позовної заяви не долучалось, орієнтовний (попередній) розрахунок таких витрат не наведений.

Ухвалою від 10.05.2024 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Сторони у справі про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені своєчасно, відповідно до вимог ЦПК України.

В судове засідання сторони не з`явились, позивачка просила розглядати справу без її участі, до закінчення розгляду справи докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не надала.

Відтак, при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу вирішено не було, оскільки за приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

ОСОБА_1 , отримавши 17.07.2024 копію рішення у справі, 19.07.20024 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та надала докази щодо розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України).

Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 29 січня 2020 року у справі № 367/4910/17-ц та від 02 березня 2020 року у справі № 370/27/16-ц.

У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачкою надано копію договору про надання правничої допомоги від 01.07.2023 та Акт до договору про надання правничої допомоги від 15.07.2024, згідно з яким розмір винагороди адвоката за виконані ним роботи щодо підготовки і складання позовної заяви про оскарження виконавчого напису нотаріуса Остапенко Є. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя, в тому числі конфіденційне побачення з клієнтом (перемовини), становить 3500,00 грн.

Фактично матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачкою послуг від адвоката Турчинського М.І. щодо підготовки і складання позовної заяви про оскарження виконавчого напису нотаріуса Остапенко Є. до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Однак згідно з актом до договору про надання правничої допомоги від 15.07.2024, ця послуга адвоката, загальна вартість якої становить 3500,00 грн., включає в себе і такий вид послуги як конфіденційне побачення з клієнтом (перемовини), вартість якого окремо не зазначена.

При цьому, наданими суду документами не підтверджується, що конфіденційне побачення з клієнтом (перемовини) у справі зазначеної категорії за своїм змістом носить характер надання послуг з правничої допомоги.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру вказаних витрат на підготовку позовної заяви для подачі до суду, які позивачка має сплатити у зв`язку з розглядом справи, оскільки відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію реальності, розумності, а також є неспівмірною з ціною позову, зі складністю цієї справи, яка є справою незначної складності, не потребувала необхідності вивчення додаткових джерел права, законодавства, яке регулює спірні правовідносини, тривалої підготовки щодо обрання способу захисту права, визначення кола учасників справи, визначення підсудності, розрахунку судового збору тощо, тривалої та великої за обсягом підготовки та оформлення позовної заяви та додатків для суду, подання позовної заяви.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку що заява про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню, заявлені позивачкою вимоги про стягнення понесених витрат на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 2000,00 грн., що буде відповідати критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», , адреса: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова,8А, на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.)

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кошельок», , адреса: 08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова,8А.

Суддя: Турбіна Т. Ф.