Справа № 643/4660/24
Провадження № 2/643/2706/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, -

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача

Позивач Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» в особі представника Вініцького М.В., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь суму заборгованості в розмірі 94 721,87 гривень. Також просить стягнути з відповідачів на свою користь судові витрати в сумі 3 028,00 гривень.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилався, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води мешканцям багатоквартирних будинків м. Харкова, керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182. Відповідачі перебувають на реєстраційному обліку в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідачам щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг. Унаслідок неповної та несвоєчасної оплати послуг, що надаються позивачем, у відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 утворилася заборгованість в загальному розмірі 94 721,87 гривень, з яких: 82 847,50 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 646,80 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 5 720,70 гривень за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 374,88 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1 165,50 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024; 379,05 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024. У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг КП «ХТМ» просить стягнути з відповідачів 3% річних у розмірі 982,82 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2 604,62 грн.

Аргументи учасників справи

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 27 травня 2024 року через канцелярію суду подали відзив на позовну заяву. В обґрунтування заявленої позиції посилалися, що позивачем нараховано борг з порушенням строку позовної давності, яка повинна складати три роки. Посилаються, що позивачем порушено вимоги ст. 626, 627 ЦК України, позаяк останній посилається на індивідуальний договір, але відповідачі цього документа не мають, а відтак, на думку відповідачів, відповідальність для них не настає. Зазначили, що відповідачі мають лічильники, однак плата за постачання гарячої води КП «Харківські теплові мережі» нараховувалася ним на загальних умовах. На думку відповідачів, посилання позивача на ст. 625 ЦК України є порушенням, позаяк коли немає договору, немає й відповідальності.

Через підсистему «Електронний суд» 16 липня 2024 року від представника позивача КП «Харківські теплові мережі» Вініцького М.В., який діє на підставі довіреності, надійшли додаткові пояснення, в яких представник позивача посилається на те, що сама по собі заява про застосування строку позовної давності свідчить про визнання відповідачами порушення права позивача, тобто наявність заборгованості. Зауважував, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12.03.2020. У подальшому термін дії карантину продовжувався постановами Кабінету Міністрів України до 30 червня 2023 року. Посилався, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України пунктами такого змісту: під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, Закон установлює, що під час дії карантину, строки, визначені ст. 257 ЦК України, продовжуються на строк дії карантину». З цього слідує, що у разі закінчення процесуального строку, який припадає на період карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Таким чином, ураховуючи те, що строк позовної давності за період з 11 березня 2017 року закінчувався 11 березня 2020 року, а також те, що на всій території України запроваджено карантин до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст. 257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, то період заборгованості з 12 березня 2017 року по 31 березня 2024 року не виходить за строки позовної давності. 3а таких обставин, з огляду на зроблену відповідачами заяву про застосування строку позовної давності, вважає що строк позовної давності починається з 01.04.2017. Ураховуючи викладене, зазначає, що у разі застосування судом строку позовної давності до позовних вимог КП «ХТМ», заборгованість відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 01.04.2017 по 31.03.2024 становитиме 60 273,60 гривень за послугу з постачання теплової енергії, 5 720,70 гривень за послугу з постачання гарячої води. Зазначив, що абонентська плата з постачання теплової енергії, абонентська плата з постачання гарячої води, інфляційні втрати та 3 відсотки річних залишаються без змін.

Рух справи

Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 10 травня 2024 року відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, у прохальній частині позовної заяви просив про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні 05 вересня 2024 року зазначила, що позов визнає частково, позаяк їх квартира обладнана лічильниками гарячої води, а КП «ХТМ» здійснює нарахування за послугу гарячого водопостачання на загальних підставах, зазначила, що вони не завжди передавали показання з приладу обліку гарячої води до КП «Харківські теплові мережі».

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 05 вересня 2024 року проти задоволення позову КП «Харківські теплові мережі» заперечував з підстав, як про це зазначено у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні 05 вересня 2024 року зазначила, що з позовом КП «Харківські теплові мережі» вона не погоджується. Посилалася, що особисто вона не сплачувала за комунальні послуги, які надає позивач, позаяк цим займалися члени її родини, саме вони передавали показання з лічильників. З обставинами, викладеним відповідачами у відзиві, погодилася.

На запитання суду відповідачі повідомили, що вони не пам`ятають, чи сплачували вони за комунальні послуги за період з 01 серпня 2013 року по 31 березня 2024 року. Зазначили, що вони користуються вдома послугами, які надає позивач, а саме з теплопостачання та з постачання гарячої води. Повідомили, що до КП «Харківські теплові мережі» із заявою про відмову від їх послуг відповідачі не зверталися.

Суд, заслухавши думку відповідачів, ураховуючи, що позивачем у прохальній частині позову було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника КП «Харківські теплові мережі», вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника позивача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зареєстровані у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, які надає позивач.

За вказаною адресою Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість відповідачів за період з 01.08.2013 по 31.03.2024 з постачання теплової енергії становить 82 847,50 гривень, з постачання гарячої води становить 5 720,70 гривень.

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за обслуговування внутрішньобудинкових систем (далі - ВБС) теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , плата за обслуговування ВБС теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024 становить 1 165,50 гривень, плата за обслуговування ВБС постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024 становить 379,05 гривень.

Згідно з відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , абонентське обслуговування за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024 становить 646,80 гривень, плата за абонентське обслуговування по послузі з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024 становить 374,88 гривень.

Згідно з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за період з березня 2019 по листопад 2021, складеною за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , інфляційні втрати за вказаний період становлять 2 604,62 гривень, три проценти річних від простроченої суми за вказаний період становлять 982,82 гривень.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача на отримання вчасно та відповідної якості житло-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо кореспондує визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Правилами ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» закріплено, що до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Позивач надає послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання згідно з положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182, що регулюють відносини між виконавцем послуг (КП «ХТМ») та споживачами, які отримують такі послуги.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За змістом ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

На підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено 31 жовтня 2021 року індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води.

Зазначені договори є публічними договорами приєднання, які набрали чинності з 01 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 4 Індивідуальних договорів фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги.

Відповідно до п. 5 Індивідуальних договорів виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу.

Відповідно до п. 51, 52 Індивідуальних договорів передбачено, що договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний період.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 №1186 «Про визначення виконавців послуг у житловому фонді міста Харкова» КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

З 01 липня 2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01 червня 2022 року.

Відповідно до п. 5 Публічних договорів виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного (у тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю в строки та на умовах, визначених цим договором.

Приписами ст. 67 ЖК України унормовано, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Згідно зі ст. 87 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Правилами ч. 1 ст. 34 ЦК України унормовано, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Матеріалами справи знаходить своє підтвердження той факт, що КП «Харківські теплові мережі» надавав відповідачам зазначені вище послуги, відповідачі їх одержували та не відмовлялися від них у встановленому законом порядку, а відтак, в останніх виник обов`язок сплатити ці послуги.

Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вони не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено.

З огляду на зазначене, суд, за результатами розгляду справи, вважає доведеним позивачем факт невиконання відповідачами обов`язку щодо оплати вартості отриманих послуг у розмірі 94 721,87 гривень, з яких: 82 847,50 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 646,80 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 5 720,70 гривень за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 374,88 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1 165,50 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024; 379,05 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024.

Водночас у відзиві на позовну заяву відповідачами подано заяву про застосування строків позовної давності до заявлених вимог.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, як це закріплено положеннями ст. 257 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність, зокрема ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, як це унормовано вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України.

За правилами ч. 5 ст. 216 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року, прийнятій у справі №6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року, прийнятій у справі №6-169цс14, від 30 вересня 2015 року, прийнятій у справі №6-154цс15, зроблено висновок про те, що за договором, що визначає щомісячні платежі перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин (п.п. 6.43, 6.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019, прийнятій по справі №911/3681/17).

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Суд зазначає, що правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Як зазначалося судом вище, суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у розмірі 94 721,87 гривень, з яких: 82 847,50 гривень за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 646,80 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 5 720,70 гривень за послуги з постачання гарячої води за період з 01.08.2013 по 31.03.2024; 374,88 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1 165,50 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024; 379,05 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024.

Вивчаючи доводи представника позивача щодо застосування строків позовної давності до пред`явлених КП «ХТМ» позовних вимог, суд зважає на таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України №530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-IX набрав чинності 02.04.2020.

У постановах Верховного Суду від 7 вересня 2022 року, прийнятій у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20 квітня 2023 року, прийнятій у справі №728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2.

Крім того, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини 24.02.2022 строком на 30 днів. Воєнний стан в Україні ще не скасований.

Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 19 такого змісту: «у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану».

Зазначений Закон України від 15.03.2022 №2120-IX набрав чинності 17.03.2022.

Отже, у спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання та постачання гарячої води, надані з квітня 2017 року по 31 березня 2024 року, в силу п. 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову (08.05.2024) не спливла та продовжується на строк дії воєнного стану.

Разом з цим, в межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.08.2013 по 12.03.2017 включно, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині.

Що стосується посилань відповідачів у відзиві на позовну заяву на те, що вони мають лічильники, а позивач нараховував їм плату за постачання теплової енергії та гарячої води на загальних підставах, то суд бере до уваги пояснення відповідача ОСОБА_1 , яка зазначила у судовому засіданні, що вони, відповідачі, не завжди передавали КП «ХТМ» показання приладу обліку гарячої води. Крім того, відповідачами не надано контррозрахунку щодо розміру заборгованості за вказаний у позовній заяві період, як і не надано квитанцій на підтвердження ними оплат за надані КП «ХТМ» послуги з постачання гарячої води.

Доказів щодо звернення відповідачів до КП «ХТМ» зі скаргами з приводу неправильності нарахувань за надані КП «ХТМ» послуги матеріали справи не містять. Більш того, суд ураховує, що у судовому засіданні відповідачі не оспорювали обставини того, що користуються послугами, які надаються їм КП «ХТМ».

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

У даному випадку правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням і на ці правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати житлово-комунальних послуг у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг, позивачем за період з березня 2019 року по листопад 2021 року нараховано інфляційні втрати у розмірі 2 604,62 гривень та три відсотків річних від простроченої суми у розмірі 982,82 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».

Розподіл судових витрат

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в частково на 76,17%, з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2306,43 гривень (3028 : 100 х 76,17% = 1453,65) гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість у сумі 72 147,97 гривень, з яких: 60 273,60 гривень за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 646,80 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 5720,70 гривень за послуги з постачання гарячої води за період з 01.04.2017 по 31.03.2024; 374,88 гривень за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання гарячої води за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1 165,50 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024; 379,05 гривень за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води за період з 01.07.2022 по 31.03.2024; інфляційні втрати в сумі 2 604,62 гривень; 3% річних в сумі 982,82 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 2306,43 гривень, в рівних частках по 768,81 гривень з кожного.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/.

Учасники справи:

позивач - Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», р/р НОМЕР_2 АТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова, МФО 351823, код ОКПО 31557119, місцезнаходження: 61037, м. Харків вул. Мефодіївська, 11;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 10 вересня 2024 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова