Справа № 295/1791/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" травня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Шкиря В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2024 за підсудністю з Богунського районного суду м.Жтомра надійшли матеріали справи №295/1791/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №010/0006/82/0188351, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 4000,00 грн., позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 03.10.2018 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 %.

26.06.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір ввідступлення права вмоги №114/2-9, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за кредитним договором.

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитним договором ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №29-11/2022 від 29.11.2022, у тому числі за кредитним договором №010/0006/82/0188351від 03.10.2014, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 33725,99грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 14878,97 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 18847,02 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд:

Ухвалою суду від 08.03.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

У судове засідання сторони не з`явились.

Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити за його відсутності; проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, на електронну адресу суду надіслала заяву про відкладення слухання справи, у зв`язау з її відрядженням до іншого міста, проте підтверджуючих доказів суду не надано. Крім того, заява не скріплена електронним цифровим підписом ОСОБА_1 , про що працівником канцелярії суду складено відповідний Акт про відсутність електронного підпису від 08.04.2024.

Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2 звернулася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на отримання кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка" в сумі 4000,00 грн строком на 48 місяців під 36% (а.с.8)

03.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №010/0006/82/0188351, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 4000,00 грн., позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 03.10.2018 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 % (а.с. 5-7).

Відповідно до умов договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

26.06.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір ввідступлення права вмоги №114/2-9, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за кредитним договором (а.с. 16-18).

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитним договором ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №29-11/2022 від 29.11.2022, у тому числі за кредитним договором №010/0006/82/0188351 від 03.10.2014, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 21-22).

Згідно розрахунку заборгованості станом на 09.01.2024 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №010/0006/82/0188351 становить 33725,99 грн., з яких: -заборгованість за тілом кредиту - 14878,97 грн;

-заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 425,58 грн;

-нараховано відсотки 18421,44 грн;

-3% річних 1191,13 грн;

- інфляційні втрати - 2878,94 грн

Таким чином судом встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні, цивільно-правові відносини у сфері кредитування, що регулюються нормами ЦК України.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.

Згідно ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за приписами ч.1 ст. 1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей. Саме в обов`язок позивача входить довести не лише факт підписання договору, а і факт передачі грошей.

Аналогічні за змістом правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 в справі №6-1967цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі №464/3790/16-ц, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08.10.2020 в справі №194/1126/18. Тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою і незмінною.

Суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів», це узгоджується з практикою Верховного суду.

При цьому слід зазначити, що згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Суд тільки оцінює надані сторонам докази по справі, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів в позовному провадженні не збирає, оскільки це може свідчити про надання судом переваг одному з учасників справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» з заявою на отримання кредиту за програмою кредитування "Кредитна картка" в сумі 4000,00 грн строком на 48 місяців під 36% (а.с.8)

03.10.2014 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №010/0006/82/0188351, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику картковий рахунок, з кредитним лімітом в розмірі 4000,00 грн., позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 03.10.2018 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 36 % (а.с. 5-7).

Будь - яких доказів на підтвердження видачі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідачу кредитної картки, її номер, строку її дії, розміру наданого банком кредитного ліміту, зарахування на цю картку суми кредиту, зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на ім`я відповідача (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) та інших доказів, які б підтверджували факт отримання кредитних коштів відповідачем в розмірі, заявленому позивачем, до позовної заяви не надано.

Виписок Банку проте, що Відповідач користувався кредитною карткою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яким чином, здійснював розрахунки, переказував кошти на інші рахунки, поповнював картку, суду також не надано. А саме виписка є первинним документом про що вказується у Постанові Верховного суду у справі №200/5647/18 від 16.09.2020

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані Банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

26.06.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір ввідступлення права вмоги №114/2-9, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором (а.с. 16-18).

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитним договором ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги №29-11/2022 від 29.11.2022, у тому числі за кредитним договором №010/0006/82/0188351 від 03.10.2014, що укладений між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 (а.с. 21-22).

Проте, оскільки позивачем не доведено існування боргу ОСОБА_1 перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позовні вимоги задоволенню не підлягають, а купівля боргу боржників ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» серед яких і ОСОБА_1 це ризики, які повинен був перевірити ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому ТОВ «Коллект Центр» .

Разом з цим, відмова в позові через недоведенність існування боргу не перешкоджає повторному зверненню до суду за наявності інших доказів

Згідно з п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено судовий збір розподілу не підлягає, як і витрати на правову допомогу.

Керуючись ст.ст.13,14,82,141,223,259,263-265,268,280-284,352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.05.2024 року

Cуддя В. М. Шкиря