Справа №443/731/24
Провадження №2-н/443/85/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 квітня 2024 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу,

встановив:

Заявник, ТзОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до суду із заявою в якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКП НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 9281,82 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до переконання про необхідність відмовити у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмету зобов`язання.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч. 1 ст. 355 ЦК) та залежно від положень закону або домовленості між співвласниками може належати їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності (ч. 2 ст. 355 цього Кодексу). При цьому спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч. 4 ст. 355 цього Кодексу).

Як слідує з матеріалів заяви, заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 як власника квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на свою користь заборгованість за спожитий природний газ.

Разом з тим, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по частці кожному.

Однак, за даною заявою боржником, з якого заявник просить стягнути заборгованість, є лише один співвласник квартири, що суперечить положенням закону.

В даному випадку не вбачається, що до вказаного у заяві боржника виникло право грошової вимоги за всією сумою заборгованості, з урахуванням наявності іншого співвласника квартири.

Так, п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, з огляду на вищезазначене, в розумінні положень наведеної статті, у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ слід відмовити

Крім того, слід роз`яснити заявнику, що відповідно до частини першої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 166, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.Г. Равлінко