Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконного отриманої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

07 грудня 2023 року позивач Дніпропетровський обласний центр зайнятості (далі позивач, Центр) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 (далі- відповідач, ОСОБА_1 ) у якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 3633,28 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Криворізького міськрайонного центру зайнятості як шукаючий роботу. Наказом від 23.03.2020 йому був наданий статус безробітного з 16.03.2020 та призначена допомога по безробіттю з 23.03.2020. Після проведеної перевірки достовірності даних, які є підставою для дання відповідачу статусу безробітного було встановлено, що відповідач в період перебування на обліку в Центрі не надав інформацію щодо укладення договору про надання послуг та виконання робіт з ТОВ «Енергоекспорт» з 09.10.2020 по 30.10.2020, чим порушив умови перебування на обліку в Центрі, що призвело до незаконного отримання ним допомоги по безробіттю у сумі 3633,28 гривень. 09.12.2020 Центром було видано наказ про відшкодування коштів та 17.12.2020 ОСОБА_1 отримав претензію про відшкодування коштів та наказ від 09.12.2020, проте заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

21 грудня 2023 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судовий розгляд призначений на 15 січня 2024 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 16 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із письмовою заявою до Криворізького міськрайонного центру зайнятості про надання статусу безробітного, у якій інформував про відсутність роботи, заробітку або інших передбачених законодавством доходів, у тому числі незабезпечення себе роботою самостійно (а.с. 4).

У цій же заяві ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, про що свідчить його підпис у заяві (а.с. 4).

Крім того, 16.03.2020 ОСОБА_1 підписав персональну карту № НОМЕР_1 , у якій вказані його анкетні дані, зокрема інформація про останній вид зайнятості ТОВ «Ремгідромаш», посада вантажник (а.с.5).

Наказом від 23.03.2020 № НТ200323 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 16.03.2020, і наказом від 23.03.2020 № НТ200323 призначено допомогу по безробіттю, з 23.03.2020 по 17.03.2021 (а.с. 8).

Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженим Наказом Міністерства правці та соціальної політики, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62, (далі Порядок) передбачений механізм проведення розслідування, яке здійснюється проводиться районними, міськрайонними, міськими та районними у містах центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної (пункти 2, 3 Порядку).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів; використання даних вищевказаних органів, Державного департаменту нагляду за додержанням законодавства про працю, контрольно-ревізійних органів цільового використання коштів Фонду; проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством.

За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили.

Згідно копії Акту № 754 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 09 грудня 2020 року, Криворізьким міськрайонним центром зайнятості було встановлено, що ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Енергоекспорт» договір про надання послуг та виконання робіт №0910/2020-2 від 09.10.2020, строк дії договору з моменту підписання до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Акт приймання-передачі виконаних робіт складено 30.10.2020 року (а.с.9).

У цьому же Акті позивач дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 перебував у відносинах цивільно-правового характеру з ТОВ «Енергоекспорт» з 09.10.2020 по 30.10.2020, згідно договору про надання послуг та виконання робіт №0910/2020-2 від 09.10.2020 та акту приймання- передачі виконаних робіт від 30.10.2020 (а.с.9 зворотній бік).

09 грудня 2020 року Центром видано наказ № НТ201209 про припинення з 09.12.2020 реєстрації безробітного ОСОБА_1 на підставі абз. 18 пп.1 п.30 Порядку (а.с.5 зворотній бік).

09 грудня 2020 року Криворізьким міськрайонним центром зайнятості виданий наказ № 113 «Про відшкодування коштів на користь Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття», копію якого разом листом від 11.12.2020 № 01-10/8354 ОСОБА_1 отримав особисто 17.12.2020 (а.с. 13-14).

Згідно з наданим позивачем розрахунком відповідачу у період з жовтня 2020 року по листопад 2020 року було виплачено допомогу по безробіттю у загальному розмірі 3633,28 гривень (а.с.3).

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 3633,28 гривень.

У відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 206, 263-265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Дніпропетровського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконного отриманої допомоги по безробіттю задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості надмірно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дніпропетровського обласного центру зайнятості судовий збір у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Повернути Дніпропетровському обласному центру зайнятості з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції №7831 від 05 грудня 2023 року , що становить 1342 (одна тисяча триста сорок дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Дніпропетровський обласний центр зайнятості, , юридична адреса: м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, 12.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено та підписано 15 січня 2024 року.

Суддя: О. В. Колочко