Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/162/24
Провадження № 2/499/176/24
У Х В А Л А

про передачу справи для визначення підсудності

04 березня 2024 року смт Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук Олександр Олександрович отримав цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

19 лютого 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) подала до суду позовну заяву до ОСОБА_2 (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (далі також позовна заява).

Суд вирішує питання щодо направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності.

2. Мотиви, з яких суд дійшов висновків і закону, яким керувався такі.

2.1. 23 лютого 2024 року Відділ адресно-довідкової роботи при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області до суду надав інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача, яка свідчить, що позивач зареєстрована у встановленому законом порядку за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Інформація з Єдиного державного демографічного реєстру від 04 березня 2024 року свідчить, що позивач зареєстрована у встановленому законом порядку за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 .

21 лютого 2024 року Знам`янська сільська рада Березівського району Одеської області надала до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка свідчить, що відповідач на території Знам`янської сільської ради Березівського району Одеської області.

23 лютого 2024 року Відділ адресно-довідкової роботи при ВГІРФО ГУМВС України в Одеській області до суду надав інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, яка свідчить, що відповідач на території Одеської області не зареєстрований.

Інформація з Єдиного державного демографічного реєстру від 04 березня 2024 року свідчить, що відповідач не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Текст позовної заяви та додані до неї документи свідчать, що: позивач є громадянином України; відповідач є громадянином Федеративної Республіки Бразилія.

Позовна заява та додані до неї документи не містять фактичних даних, що: позивач має на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей або вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача; існує домовленість між подружжям, що справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

2.2. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (частина 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (частина 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України, далі ЦПК).

Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них (частина 2 статті 28 ЦПК).

Підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово (частина 1 статті 29 ЦПК).

2.3. Суд наголошує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

2.4. Суд зазначає, що викладені в підпункті 2.1. пункту 2 цієї ухвали обставини свідчать, що позивач, яка є громадянином України зареєстрована у встановленому законом порядку за місцем її проживання в Березівському (раніше Іванівському) районі Одеської області, а зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача, який є громадянином Федеративної Республіки Бразиліяне встановлене.

Варто наголосити, що, з огляду на приписи статей 27, 28 ЦПК, суд самостійно не може визначити підсудність справи, оскільки не відоме місце перебування відповідача, який не є громадянином України та позивач не подала докази на підтвердження обставин зазначених в частині 2 статті 28 ЦПК, щоб можна було застосувати положення щодо підсудності справи за вибором позивача.

Водночас суд зауважує, що стаття 29 ЦПК має назву: «Підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами».

Назва статті цілком не відображає її зміст, та в тексті статті вживаються сполучники «також», «які».

Дійсно потрібно визначати підсудність справи за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами.

Натомість побудова другої частини складного речення: «а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України», не дає однозначної відповіді чи сполучник «які» теж стосуються словосполучення «громадянином України» чи тільки двох словосполучень «іноземцем», «особою без громадянства». Себто чи означає, що в змісті статті йдеться про один, чи одне з двох або кількох, всіх визначень.

Тож, суд вважає, щоб не допустити порушення правил підсудності й відповідно розгляду справи судом не встановленим законом, єдиним правильним способом вирішення питання підсудності є застосування приписів статті 29 ЦПК.

3. Висновок такий.

З огляду на зазначене суд доходить висновку щодо необхідності направлення справи до Верховного Суду для визначення підсудності суддею Верховного Суду.

Керуючись статтями 27, 28, 29, 260, 261 ЦПК,

П О С Т А Н О В И В:

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до Верховного Суду для визначення підсудності суддею Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена способом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

СуддяОлександр КРАВЧУК