Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/2246/23
провадження № 2/650/207/24
УХВАЛА

про виправлення описки

06 травня 2024 року Суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши питання про виправлення описки у рішенні суду,

встановив:

02 травня 2024 року ухвалено рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області № 650/2246/23 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

При винесенні вказаного рішення, в його тексті допущено описку, в написанні тексту після слів «Факт отримання відповідачем грошових коштів за проданий житловий будинок підтверджується розпискою від 10.09.2011 року», а саме залишився текст з іншого рішення.

Згідно з ч.1, ч.2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала.

З відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу та матеріалів справи вбачається, що текст рішення в справі № 650/2246/23 після слів «Факт отримання відповідачем грошових коштів за проданий житловий будинок підтверджується розпискою від 10.09.2011 року», має зміст іншого рішення, отже слід прийти до висновку про допущення в тексті технічної помилки.

Таким чином, враховуючи характер допущеної неточності, суд її розцінює як описку, яка є очевидною, підлягає виправленню і останнє не призведе до зміни суті ухвали, а навпаки сприятиме захисту прав та інтересів сторін.

На підставі викладеного, керуючись статтею 269 ЦПК України,

постановив:

Усунути описку допущену в рішенні Великоолександрівського районного суду Херсонської області у цивільній справі № 650/2246/23 після слів «Факт отримання відповідачем грошових коштів за проданий житловий будинок підтверджується розпискою від 10.09.2011 року», необхідно вказати:

«Відповідач є власником житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 16.09.2013 року.

Відповідно до довідки від 08 вересня 2023 року № 5310 видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що згідно даних по господарської книги Давидово Брідської сільської ради ОСОБА_1 є головою домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . За зазначеною адресою фактично проживає з серпня місяця 2011 року по теперішній. Сторони договору починаючі з моменту передачі та прийняття вказаного будинку мали бажання переоформити вказаний будинок у нотаріуса. Відповідач ніяких дій з нотаріального посвідчення договору купівлі продажу житлового будинку до цього часу не вчиняв, тобто ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна. Так слід зазначити, що сторони домовились про всі істотні умови договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями. Позивач сплатила відповідачу грошові кошти в рахунок домовленої суми вартості житлового будинку. Відповідач прописав її у вказаному будинку, позивач проживає у вказаному будинку з 2011 року, відтак метою та предметом договору було купівля-продаж будинку з надвірними спорудами тобто правочин вчинявся з наміром створення відповідних правових наслідків, виконуючі його вимоги здійснили передачу та прийняття коштів, будинку, тобто їхні дії абсолютно кореспондуються з виконанням умов договору та наявним на той момент бажанням сторін досягти вказаної мети. Позивач всі свої зобов`язання виконала, користується придбаним майном, однак не може оформити право власності на майно з причин незалежних від неї, через ухилення відповідача від здійснення дій направлених на нотаріальне посвідчення договору. Зазначені факти, свідчать про неможливість визнання за позивачем права власності на житловий будинок, окрім як за зверненням до суду, з вимогою про визнання договору дійсним, визнання права власності, що є похідним одне від одного та поєднано спільною метою. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. У відповідності до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно норм статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст.638ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України. Так аналізуючи вказані норми законодавства слід зазначити, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України. Правочин, укладений між сторонами, підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, однак зміст договору не суперечить іншим вимогам закону та не порушує прав третіх осіб, які не є його сторонами. Договір не може бути нотаріально посвідчений без участі відповідачів, які не надали необхідні документи. У зв`язку з цим можливість для позивача посвідчити договір нотаріально втрачено і в інший спосіб, крім звернення до суду, відсутня. Таким чином, системний аналіз наведених положень закону дозволяє дійти висновку, що право особи, яка володіє нерухомим майном, втім не може підтвердити своє право власності на нього перед третіми особами, може бути захищене шляхом визнання за нею такого права в судовому порядку. За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу будинку, відбулося його виконання, продавець отримав гроші, покупець прийняла будинок, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідачів, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції відповідача та участь останнього обумовлена особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії.

Керуючись статтями 12, 13, 141, 200, 209, 259, 263 265, 279 ЦПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 13 серпня 2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за яким ОСОБА_2 продала, а вона, ОСОБА_1 придбала житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора»

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя: О.О. Сікора