Провадження № 4-с/202/16/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Дніпро

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

представника скаржника -Ганенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства «Універсал банк», суб`єкт оскарження: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Універсал банк», боржник: ОСОБА_1 , на дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни,-

ВСТАНОВИВ:

12 грудня 2023 року Акціонерне товариство «Універсал банк» в особі представника звернулось до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни, відповідно до якої просили: визнати неправомірними дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни щодо винесення постанови від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 по боржнику ОСОБА_1 ; скасувати постанову начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 по боржнику ОСОБА_1 .

В обґрунтування посилаючись на те, що Краснолиманським міським судом Донецької області 28 липня 2015 року ухвалено рішення у цивільній справі № 236/2153/15-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» борг за кредитом в розмірі 15 513,65 доларів США; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» суму судових витрат в розмірі 3201,64 коп.

На виконання вказаного рішення від 28 липня 2015 року Краснолиманським міським судом Донецької області 11.08.2015 року видано два виконавчих листи (по одному на кожного боржника).

Виконавчі листи, що видані Краснолиманським міським судом Донецької області на виконання рішення від 28 липня 2015 року у справі № 236/2153/15-ц перебували на виконанні у Мар`їнському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

07.11.2023 р. начальником Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Оленою Анатоліївною по боржнику ОСОБА_1 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (ВП № 53065919). У мотивувальній частині вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження вказано наступне: «на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 (53065919) та ОСОБА_2 (ВП 53066081) солідарної суми боргу. Сума боргу, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження утримувалася з пенсії обох боржників. Рішення виконано в повному обсязі за рахунок списання залишку суми заборгованості коштів з рахунків боржників».

Однак у цьому виконавчому провадженні № 53065919 з виконання виконавчого листа №236/2153/15-ц державний виконавець повинен був врахувати офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу, чого не було здійснено.

Вказав, що рішення суду по справі № 236/2153/15-ц станом на день подання даної скарги є невиконаним, залишок несплаченої заборгованості по вказаному рішенню суду з урахуванням здійснених погашень становить: по кредитному договору - 4620,39 дол. США, по сплаті судових витрат - 558,45 грн. (на виконання рішення суду по справі № 236/2153/15-ц надійшли кошти в загальній сумі 334 803,19 грн. з яких: 10 893,26 дол. США (що еквівалентно 332 160,00 грн.) направлено на погашення кредиту (оскільки згідно рішення суду заборгованість по кредитному договору стягнуто в іноземній валюті - долар США, а кошти надходили в національній валюті України - гривні, для погашення заборгованості банком здійснювалась конвертація валюти по курсу НБУ на дату платежу), а 2643,19грн. спрямовано на погашення заборгованості по судовим витратах).

Зазначив, що у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, у начальника відділу ДВС були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки визначена судовим рішенням сума боргу у іноземній валюті- долар США стягувачу не була перерахована.

Стягувач вважає, що дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни щодо винесення постанови від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 є неправомірними, а постанова від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 є незаконною і підлягає скасуванню.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 14.03.2022 року № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей» територіальна підсудність справ Краснолиманського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 грудня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді від 13 грудня 2023 року скаргу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав та просив суд її задовольнити з підстав наведених в скарзі.

Представник суб`єкта оскарження: Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до заяви, документ сформований в системі «Електронний суд» просили суд розглядати скаргу без участі представника відділу.

Боржник: ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяв та клопотань не надійшло.

Суд заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 28 липня 2015 року у справі №236/2153/15-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позовні вимоги ПАТ « Універсал Банк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк, ідентифікаційний № НОМЕР_2 , зареєстрованих в АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, МФО 322001, ) борг за кредитом в розмірі -15 513,65 доларів США; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"(04114, м.Київ, вул.Автозаводська,54/19, МФО 322001, ) суму судових витрат в розмірі 3201,64 коп.

На виконання вказаного рішення від 28.07.2015 р. Краснолиманським міським судом Донецької області 11.08.2015 р. видано два виконавчих листи (по одному на кожного боржника).

Відповідно до наданих скаржником доказів, виконавчі листи, що видані Краснолиманським міським судом Донецької області на виконання рішення від 28 липня 2015 року у справі № 236/2153/15-ц перебували на виконанні у Мар`їнському відділі державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

07.11.2023 р. начальником Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Оленою Анатоліївною по боржнику ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (ВП № 53065919). У мотивувальній частині вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження вказано наступне: «на виконанні у відділі перебувають виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 (53065919) та ОСОБА_2 (ВП 53066081) солідарної суми боргу. Сума боргу, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження утримувалася з пенсії обох боржників. Рішення виконано в повному обсязі за рахунок списання залишку суми заборгованості коштів з рахунків боржників».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень.

Разом з тим, за частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець при виконанні рішення щодо стягнення боргу в іноземній валюті зобов`язаний керуватися положеннями ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", частиною третьою якої встановлено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з постанови про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2023 р., ВП № 53065919, відділом ДВС було стягнуто гривневий еквівалент суми боргу, що визначений державним виконавцем на день набрання рішенням суду законної сили, тобто на 10.08.2015 р., однак в рішенні суду не було зазначено жодного еквіваленту валюти заборгованості - долару США. (у вказаній постанові про закінчення виконавчого провадження зазначено, що виконується рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу за кредитом 15513.65 доларів США, що складає 327181,05 грн., а також судових витрат 3201,64 грн.).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц зробила правовий висновок про те, що у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Перерахування стягувачеві суми у національній валюті України чи іншій валюті, аніж валюта, зазначена у резолютивній частині судового рішення, не вважається належним виконанням судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц дійшла висновків про те, що як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові КЦС ВС від 29 червня 2023 року по справі № 641/6959/20.

У Постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 1622/13706/2012 Перша судова палата Касаційного цивільного суду визнала доводи заявника про сплату боргу по кредиту у розмірі гривневого еквіваленту необґрунтованими, оскільки, зважаючи на те, що судом ухвалено рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

У постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 2-306/11 зазначено: «У зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті визначена судовим рішенням, а у боржників існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України - гривні.

Отже, у цьому виконавчому провадженні № 53065919 з виконання виконавчого листа №236/2153/15-ц державний виконавець повинен був врахувати офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу, чого не було здійснено.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, у начальника відділу ДВС були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження, оскільки визначена судовим рішенням сума боргу у іноземній валюті- долар США стягувачу не була перерахована., тому, суд доходить висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись: Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, ст.ст. 4, 447-453 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Акціонерного товариства «Універсал банк», суб`єкт оскарження: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (49011, м. Дніпро, вул. Щепкіна, 10), стягувач: Акціонерне товариство «Універсал банк» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ), боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни задовольнити.

Визнати неправомірними дії начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни щодо винесення постанови від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 по боржнику ОСОБА_1 .

Скасувати постанову начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко Олени Анатоліївни від 07.11.2023 року про закінчення виконавчого провадження № 53065919 по боржнику ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст складено 10.01.2024 року.

Суддя Л.П. Слюсар