Справа № 938/730/21
Провадження № 2/346/73/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

з участю: секретаря Романчук Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайловичч до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє адвокат Атаманюк Володимир Михайлович звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Велика Кам?янка, Коломийського району Івано-Франківської області.

08 лютого 2010 року на прилюдних торгах по реалізації майна позивач придбав 4/5 частки 2-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

11 лютого 2010 року ОСОБА_1 здійснив повну оплату за придбане майно, за фактом чого у державній виконавчій службі позивачу надали акт державного виконавця про реалізацію майна з прилюдних торгів і з того часу ОСОБА_1 почав проживати за адресою викупленого майна, однак, через необізнаність з юридичними питаннями не зайнявся оформленням права власності з тих причин, що вважав, що акт державного виконавця і є підтвердження права власності, однак такий акт виявився лише підставою для подальшого оформлення ОСОБА_1 права власності на таке майно.

Тож коли ОСОБА_1 вирішив упорядкувати документи з ясувалось, що насправді його право власності не оформлене. За таких умов ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса стосовно визнання за ним права власності на згадану квартиру, однак це виявилось неможливим у зв?язку із накладеним на придбане майно арештом.

У зв язку з чим нотаріус ухвалила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та окремо порекомендувала ОСОБА_1 звернутись із вирішенням даного питання із позовом про звільнення майна з-під арешту.

Просить, постановити рішення, яким зняти арешт із придбаної ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 на торгах 4/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраціний номер обтяження 9618136, накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2010 р., виданої Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, його представник адвокат Атаманюк В.М. подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши викладені в позові пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 змінив прізвище та ім?я на ОСОБА_4 , про що складено відповідний актовий запис №4, що стверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого повторно 12 серпня 2016 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.6).

16 жовтня 2007 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 передали у власність безоплатно, а ОСОБА_8 прийняв у дар 3/5 частини квартири АДРЕСА_2 , що стверджується копією договору дарування 3/5 частин квартири, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. зареєстрованого в реєстрі за № 3263 (а.с.11).

Як слідує із копії протоколу № 090007/1 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, лот №1 4/5 квартири, яка заходиться по АДРЕСА_1 була продана за 46550 грн. 00 коп. ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до договору дарування 1/5 (одної п?ятої) частки квартири від 18 лютого 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Маркеловою І.М., зареєстрованого у реєстрі за № 358, ОСОБА_9 передав у власність ОСОБА_4 безоплатно, належну 1/5 (одну п?яту) частку двохкімнатної квартири за номером АДРЕСА_2 (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені, виданого 08.05.2018р. Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (серія НОМЕР_2 ) складено 08.05.2018р. відповідний актовий запис № 13, з якого вбачається, що ОСОБА_4 змінив прізвище та ім?я на ОСОБА_1 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Маркелової І.М., із заявою про видачу свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на 4/5 частки трьохкімнатної квартири за номером АДРЕСА_2 . Однак, нотаріусом ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв?язку з тим, що на боржника та на належне йому майно накладено арешти (а.с.20).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав а нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта за №189238740, наявне обтяження за № 9618136 (арешт нерухомого майна) зареєстрованого 15.03.2010 р. реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження б/н 03.03.2010, відділом державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції (а.с.18-19).

Згідно листа Верховинського відділу державної виконавчої служби у Верховинському районі Івано-Франківської області, обтяження №9618136 було накладено в рамках іншого виконавчого провадження на все нерухоме майно і підстав для зняття даного обтяження не має. Копії матеріалів виконавчого провадження в рамках якого було накладено обтяження № 9618136 немає можливості тому, що його було знищено у зв?язку із закінченням термінів зберігання в архіві (а.с.17).

Відповідно до листа вищевказаної виконавчої служби, вбачається що виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_3 (змінено прізвище та ім?я на ОСОБА_1 ) на виконання не надходило (а.с.70).

Відповідно до листа Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1-22, виданого 30.06.2009 р. Коломийським міськрайонним судом, у межах якого ОСОБА_4 придбано нерухоме майно, завершене та знищене у зв?язку із закінченням трирічного терміну зберігання. У зв?язку з цим, надати копії його матеріалів неможливо (а.с.16).

Пунктом 1 ст. 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Починаючи з 2007 року введено в дію Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, згідно якого, всі дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягали обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру. Одночасно до ЄДРВП перенесено всі виконавчі провадження, які на той момент перебували на виконанні в органах ДВС та були незавершені.

Отже, посилаючись на те, що у відділі виконавчої служби відсутні виконавчі провадження (а.с.16-17), що свідчить про їх завершення, позивач вважає, що накладений арешт на належне йому у відповідній частці нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1 підлягає зняттю, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

Частинами 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини.

Згідно ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках, не передбачених переліком, визначеним ч. 4 цієї статті, арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як зазначено у статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

На думку суду, за встановлених в даній справі обставин, чинність оскаржуваного арешту майна позивача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для чинності оскаржуваного арешту нерухомого майна судом не встановлено.

Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

У постанові Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 522/8685/13 зазначено, що як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження. Переглядаючи рішення місцевого суду в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на зазначене уваги не звернув, не з`ясував коли виконавче провадження було знищено, не надав оцінки, що знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, та не вирішив питання про зняття арешту з нерухомого майна, оскільки він знімається, коли виконавче провадження завершене.

У Постанові Верховного суду від 22.12.2021 року у справі № 645/6694/15-ц висловлено правову позицію, згідно якої наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21).

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Підставою подання позову у справі є спричинення порушення однієї із складових права власності, визначеної ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оцінивши надані докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме: зняттям арешту із придбаної ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на торгах 4/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 15.03.2010 року за № 9618136 (про арешт нерухомого майна) реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємтсва "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 03.03.2010, відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати арешт (заборону) з нерухомого майна, а саме: із придбаної ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 на торгах 4/5 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений 15.03.2010 року за №9618136 (про арешт нерухомого майна) реєстратором: Івано-Франківська філія державного підприємтсва "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, б/н, 03.03.2010, відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.