УХВАЛА

05 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 496/4088/21

провадження № 61-11866ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Щербанем Дмитром Миколайовичем, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання незаконним набуття права власності, визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив:

встановити факт родинних відносин, а саме, що він є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

визнати незаконним набуття права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня назва - АДРЕСА_2 );

визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_3 ).

скасувати державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_4 ), номер запису про право власності: 10 за відповідачкою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проведену державним реєстратором Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області Рогачко П.О. 04 вересня 2013 року.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та його батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року в частині незадоволених позовних вимог скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним набуття права власності ОСОБА_1 на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га за адресою: АДРЕСА_1 (теперішня назва - АДРЕСА_2 ).

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 0,09 га, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ).

Скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,09 га, розташований за адресою: АДРЕСА_4 ), номер запису про право власності: 10, за відповідачкою ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проведену державним реєстратором Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області Рогачко П.О. 04 вересня 2013 року.

22 серпня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Щербань Д. М. через систему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, повний текст якої складено 23 липня 2024 року.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову,

але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі

2 270,00 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру (встановлення факту родинних відносин; визнання незаконним набуття права власності на житловий будинок; скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок) та вимога майнового характеру (визнання право власності на 1/2 частку житлового будинку).

Отже, заявник за подання касаційної скарги в частині немайнових вимог має сплатити судовий збір у розмірі 4 358, 40 грн ((2 270,00грн х 0,4) х 3) х 200 % х 0,8).

Крім того, аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову в частині вимог майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість спірного житлового будинку.

Як наслідок, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в частині вимог майнового характеру, підтвердивши його розмір належними доказами (зокрема, позовна заява з визначеною ціною позову станом на день їх подання, нормативна грошова оцінка житлового будинку, тощо) та сплатити його у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням ціни позову.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено: рішення (ухвала), що оскаржується; клопотання особи, яка подає скаргу.

Зі змісту касаційної скарги встановлено, що вона подана на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року, проте в прохальній частині скарги заявник просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від01 листопада 2023 року.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявник має право надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій має право уточнити вимоги прохальної частини, а саме щодо оскарження в касаційному порядку рішення Біляївського районного суду Одеської області від24 жовтня 2023 року після його перегляду в апеляційному порядку та надіслати копії уточненої скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Щербанем Дмитром Миколайовичем, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 червня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська