Справа № 151/418/24
Провадження №2/151/144/24
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Токарчук Л.Г.

за участю :

секретаря судових засідань Савчук Ю.А. позивача ОСОБА_1

особи в інтересах якої подано позов -

малолітнього ОСОБА_2 представника органу опіки та піклування

Чечельницької селищної ради Гайсинського

району Вінницької області Стрельчук Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог - орган опіки та піклування Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 із вищевказаною позовною заявою. Позовні вимоги мотивує тим, що з 2012 року він з відповідачкою проживав у цивільному шлюбі, під час проживання у них народився син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про народження сина він записаний батьком ОСОБА_4 , а матір`ю сина записана ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що шлюб між ними не було зареєстровано і реєстрація матері відбулася по її дівочому прізвищу. Через деякий час вони зареєстрували шлюб і ОСОБА_5 прийняла прізвище ОСОБА_3. 22 травня 2017 року згідно рішенням Чечельницького районного суду шлюб між ними розірвано, дитина до 2019 року проживала разом з матір`ю, а в кінці 2019 року відповідачка залишила дитину з ним, сама поїхала за кордон, а він здійснює догляд за дитиною. Відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуться з сином в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує та не приймає участі у вихованні дитини. Всі питання щодо виховання сина вирішуються ним, син повністю знаходиться на його утриманні. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що з 2017 року шлюб між ним та матір`ю його сина розірвано, син з 2019 року проживає з ним, мати участі у його утриманні та вихованні не приймає. Колишня дружина уже давно виїхала проживати за кордон, приїжджає до України лише на короткі проміжки часу, у які також не відвідує сина та не спілкується з ним. Враховуючи викладене просив заяву задовольнити та позбавити її батьківських прав. Судовий збір просив залишити за ним.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, прибути у судове засідання не має можливості, оскільки знаходиться за кордоном. Позовні вимоги визнає повністю.

Представник служби у справах дітей Чечельницької селищної ради Стрельчук Л.П. не заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що дійсно ОСОБА_3 майже постійно перебуває за кордоном, не займається вихованням сина ОСОБА_4 , не бере участі у його вихованні, вихованням сина займається батько, тому вважає, що задоволення позову повністю буде відповідати інтересам дитини.

У присутності представника служби у справах дітей Чечельницької селищної ради ОСОБА_6 малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що маму не бачив уже більше трьох років, вона з ним не спілкується та не приходе до нього. Він проживає з батьком, який повністю займається його вихованням.

Суд, вислухавши учасників справи та малолітнього ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом установлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_5 (яка змінила прізвище після одруження на ОСОБА_3) та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 16 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Тростянецькому району Тростянецького міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області, про що 20 грудня 2012 року складено відповідний актовий запис №17. (а.с.8)

Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3 від 31 липня 2024 року прізвище відповідачки до реєстрації шлюбу було ОСОБА_3, після реєстрації шлюбу ОСОБА_3. Даний факт зміни прізвища також підтверджений копією свідоцтва про шлюб.(а.с.41,42)

Відповідно до копії рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 22.05.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрований 24 червня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області по актовому запису № 12 - розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено прізвище ОСОБА_3.(а.с.17)

Згідно судового наказу виданого Чечельницьким районним судом Вінницької області 24 квітня 2024 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.18)

Як вбачається із довідки КНП ''Чечельницький центр первинної медико-санітарної допомоги'' Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за медичною допомогою ОСОБА_2 завжди звертається з батьком ОСОБА_1 .. Мама з дитиною протягом трьох років не зверталася. (а.с.9)

Згідно довідки Чечельницького ліцею Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_2 навчається у 6 класі, мати шкільним життям сина не цікавиться, звернень до класного керівника щодо успішності та поведінки сина не було. Шкільним життям дитини цікавиться батько ОСОБА_1 (а.с.13)

Як вбачається із акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із батьком - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Умови проживання відповідають вимогам, а саме : в будинку чисто, затишно, є необхідні меблі, продукти харчування, дитина має власну кімнату, забезпечений змінним сезонним одягом, продуктами харчування, шкільним приладдям. ОСОБА_4 проживає разом із батьком, мати дитини участі у вихованні дитини не приймає. (а.с.15)

Згідно рішення виконавчого комітету Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 9 від 10 лютого 2023 року визначено постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_2 , 06.12.2012 біля його батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.14)

Відповідно до висновку Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області від 03 червня 2024 року №147 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконавчий комітет Чечельницької селищної ради, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с.11-12)

Згідно заяви ОСОБА_3 завіреної старостою Тартацького старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області ОСОБА_9 від 18.04.2024 вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.(а.с.19)

Як вбачається із копії закордонного паспорта № НОМЕР_1 ОСОБА_3 з 2019 року більшість часу перебуває за кордоном, останній раз виїхала з України 25.05.2024 де і перебуває на даний час . (а.с.43-44)

Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі зобов`язання піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно.

У пунктах 15, 16 постанови судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до частини 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, і судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Стаття 165 СК України визначає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Виходячи з вищенаведеного достовірно з`ясовано, що в порушення вимог статей 150, 180 СК України, ОСОБА_3 усунулася від виконання Конституційного обов`язку, передбаченого ст.51 Конституції України щодо належного виховання свого неповнолітнього сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема у поданій заяві позовні вимоги визнала повністю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, враховуючи визнання відповідачкою позову, перераховані вище докази, являються підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2 ..

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивач просив залишити судовий збір за ним, суд, враховуючи його прохання, залишає судовий збір за позивачем.

Керуючись статтями 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити .

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Копію рішення після набрання законної сили надіслати до Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) (місцезнаходження: смт.Тростянець, вул.Соборна, буд. 90, Вінницької області, поштовий індекс 24300, ).

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 09 серпня 2024 року.

Повне найменування (ім`я) сторін та їх місцезнаходження:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , картка платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації : АДРЕСА_2 , місце проживання : АДРЕСА_3 );

Відповідачка: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , картка платника податків НОМЕР_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_4 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області (місцезнаходження: селище Чечельник, вул.Героїв Майдану, буд.36 Гайсинського району Вінницької області, 24800).

Суддя Людмила ТОКАРЧУК