Провадження №: 2/336/1316/2024
Справа № 336/702/24
Провадження № 2/336/1316/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Савеленко О.А., за участю секретаря судового засідання Подліянової Т.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мазур О.С. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,

Позовна заява обґрунтована тим, що 30 серпня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 397. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2021 у справі № 336/218/21 шлюб між сторонами розірвано. Під час шлюбу 22.09.2017 сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1 . Квартира була набута у спільну сумісну власність подружжя на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2017, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., зареєстрованого в реєстрі за №3371. Відповідно до умов договору купівлі-продажу покупцем за вказаним договором виступив відповідач ОСОБА_2 . Разом з тим, відповідно до заяви від 22.09.2017 відповідачем отримана згода дружини - ОСОБА_4 на купівлю квартири за кошти, набуті у шлюбі, справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., заяву зареєстровано в реєстрі за №3370. Таким чином, при оформленні права власності на спірну квартиру сторони визначили, що дана квартира має режим спільної сумісної власності. На теперішній час відповідач не визнає за позивачкою право спільної сумісної власності на квартиру, відтак виникла необхідність у зверненні до суду з позовом про поділ майна подружжя.

Посилаючись на викладені обставини просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою судді від 29.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання, витребувано докази, а саме у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. копії договору купівлі-продажу спірної квартири, а також документів, на підставі яких був укладений вказаний договір.

24.04.2024 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу з занесення до протоколу судового засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Мазур О.С. в судове засідання не з`явились. Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, про що суду подала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Петрик В.В. проти задоволення позовних вимог не заперечували, представник відповідача подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути без його участі та без участі відповідача.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з такими встановленими фактичними обставинами справи та відповідними їм правовідносинами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у шлюбі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 397, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2021 у справі № 336/218/21 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-13).

Згідно з свідоцтвом про зміну імені ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 17.12.2021 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.15).

22.09.2017 між ОСОБА_8 , яка діяла в інтересах ОСОБА_9 , та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстровий номер 3371, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.(а.с.35-36).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири № 3371 від 22.09.2017, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А.(а.с.9).

22.09.2017 ОСОБА_6 надано згоду її чоловікові ОСОБА_2 на купівлю квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Згода посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., реєстровий номер 3370 (а.с.37 зворотна сторона).

Вищевказаний договір купівлі-продажу квартири посвідчений на підставі документів щодо права власності продавця на вказану квартиру: рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 2012 року у справі № 0827/4125/12, витягом про державну реєстрацію прав, технічного паспорту на нерухоме майно, документів, що посвідчують особу продавця та покупця (а.с.38-47)

Згідно з висновком про ринкову вартість нерухомого майна, вартість квартири за адресою: АДРЕСА_2 становить 829 298,00 грн. (а.с.16).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. №11).

Відповідно до п.30 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Судом встановлено, що спірна квартира була придбана сторонами під час перебування у шлюбі. За домовленістю між сторонами право власності зареєстровано за відповідачем.

Вказана квартира відповідно до ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Відповідач проти позовних вимог не заперечив.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що частки позивача та відповідача є рівними, а тому розділяє вищевказане майно на дві рівні частини відповідно.

Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

За змістом ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому на користь позивача, як сторони по справі, чиї позовні вимоги задовольняються у повному обсязі, з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору у загальному розмірі 4146,49 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 18, 263-265, 294, 315-319, 353, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4 146 (чотири тисячі сто сорок шість) гривень 49 копійок.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.07.2024.

Суддя: О.А. Савеленко

17.07.24