Справа № 199/4813/20
(2/199/26/24)
29 липня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого - судді Богун О.О.,
при секретареві Дубовик А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про відновлення межі, -
Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про відновлення межі.
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками домоволодіння АДРЕСА_1 . Власником домоволодіння АДРЕСА_2 є відповідач ОСОБА_3 .. Її житловий будинок розташований на земельній ділянці 0,1 га. та межує з земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
За останній рік відповідачка перемістила межу на 1 метр в глиб території позивачів. Позивачі в добровільному порядку запропонували відповідачці перенести межу назад, однак остання відмовилася.
Тому позивачі звернулися до суду та просять відновити межі земельних ділянок АДРЕСА_3 та стягнути судові витрати з відповідача.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.07.2020, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О.
Ухвалою від 13.08.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачам строку для усунення недоліків.
Ухвалою від 28.09.2020 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 18.01.2021 залучено до участі у справі в якості 3-ї особи Адміністрацію Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради.
Ухвалою суду від 18.01.2021 витребувано докази необхідні для розгляду справи.
Ухвалою суду від 30.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 08.07.2021 по справі призначено судову земельно-технічну експертизу.
Ухвалою суду від 25.04.2022 поновлення провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, по справі призначено підготовче провадження.
Ухвалою суду від 25.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті позовних вимог.
Ухвалами суду від 12.09.2022 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу.

Ухвалою суду від 19.12.2022 поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 26.12.2022 витребувано докази з Департаменту по роботі з активами ДМР з метою проведення експертизи.

Ухвалою від 02.02.2023 витребувано докази по справі.

Ухвалою суду від 14.03.2023 зупинено провадження по справі на час проведення експертизи призначеної ухвалою суду від 12.09.2022.

Ухвалою суду від 27.02.2024 поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 27.03.2024 закрито підготовче провадження по справі.

У судове засідання позивачі та представник позивача не з`явилися, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, а також відзив на позов до суду не надавав, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи - Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу не здійснюється.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

В ч. 1ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч 1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.05.2013 ОСОБА_1 є власником 49/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 також є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.2002 ОСОБА_3 є власницею житлового будинку АДРЕСА_2 . Рішенням №100/49 від 23.10.2019 Дніпропетровської міської ради VII скликання. ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 0.1 га. у власність для обслуговування будинків, господарських будівель та споруд. Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майна від 15.06.2020, ОСОБА_3 належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:675:0084 розташована по АДРЕСА_2 , площею 0,1 га.

Між власниками домоволодіння АДРЕСА_1 а - ОСОБА_1 ОСОБА_2 , та власником будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 виник земельний спір з приводу встановлення меж земельної ділянки, тому вони вирішили звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.08.2021 по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу про відновлення межі, проведення якою було доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

У висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи №3872/3873-21 від 24.02.2022 зазначено, по фактичному користуванню власник домоволодіння АДРЕСА_1 займає частину земельної ділянки площею 0,0009 га 9 кв.м. домоволодіння АДРЕСА_2 , яка належить власнику з кадастровим номером :01:675:0084.

Власник домоволодіння АДРЕСА_1 використовує земельну ділянку, так як у разі встановлення огорожі не буде мати змоги обслуговувати зовнішню стіну прибудови а-11 та тамбуру а-111, які узаконені Виконавчим комітетом на підставі Рішення №707 від 16.10.1981.

Межа згідно кадастру проходить по стіні прибудови а-11 та тамбуру а-111 житлового будинку АДРЕСА_1 , що є порушенням п.6.1.41 ДБК Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» згідно якого: «При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше 1,0 м. При цьому, має бути забезпечене виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємо-узгоджене водовідведення згідно з вимогами ДБК В.1.1-25».

Крім того власником земельної ділянки АДРЕСА_2 при будівництві сараю-бані літ. Д порушено п.15.2.2. Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» згідно якого: Протипожежні відстані в умовах забудови, що склалася між житловими будинками та будівель іншого призначення при ІІІ ступені вогнестійкості складають 8м.

Враховуючи вищевикладене відведення земельної ділянки кадастровий номер :01:675:0084 загальною площею 0,1000 га., для обслуговування житлового будинку розташована по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 не відповідає вимогам ДБК Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Відповідно до положень статей 16,386,391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до частин другої та третьої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, зважаючи на викладене, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, визначення меж та конкретного місця розташування землі, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод у користуванні, користування з порушенням законодавства - без оформлення права користування, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо).

Відповідно до ст.158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (стаття 55 Закону № 858-IV).

Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин (стаття 106 ЗК України).

Згідно з пунктом 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.

Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез`явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті приймання-передачі межових знаків на зберігання.

Механізм формування земельної ділянки як певного об`єкта цивільних прав визначено законодавцем у статті 79-1ЗК України та полягає у визначенні її площі, меж та внесенні інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Згідно із статтею 1Закону України від 07 липня 2011 року № 3613-VI «Про державний земельний кадастр» (далі - Закон № 3613-VI) державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ст.212ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Підставою для подання позову про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є створення іншою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою цього позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1690,80 грн.

Керуючись ст.ст.79-1,90,103,106,152,155,158,212 ЗК України, ст.ст.16,386,391 ЦК України, ст.ст.15,24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», ст.ст.76,258,264,265,280,281ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради, Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради про відновлення межі - задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :01:675:0084 за адресою: АДРЕСА_3 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, шляхом:

- відновлення меж між земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_3 за даними земельно-кадастрової документації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 1690 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Богун