Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1465/24
Справа № 279/3717/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Пригоцькою Я.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/3717/24 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс", ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення коштів зазначивши, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича перебувало виконавче провадження за № 67270530 від 25.10.2021 року на підставі виконавчого напису №84814, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною, про стягнення з неї боргу в сумі 16745 грн. 10 коп. на користь TOB «Дорі Фінанс».

З вказаною фінансовою компанією в 2019 році було укладено договір позики, але сума боргу була погашена.

В серпні місяці 2023 року у відділенні банку її повідомили, що її картка заблокована. Звернувшись до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В., останній надіслав копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію постанови про арешт коштів з боржника, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди та копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Вважаючи, що виконавчий напис є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню вона звернулась до суду. Відповідно до прийнятого рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2024 року виконавчий напис, вчинений 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за №84814, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорі Фінанс» заборгованості за договором фінансового кредиту №001/70/152578 від 06.07.2019 року в сумі 16745,10 гривень, визнано таким, що не підлягає виконанню

Однак, 11.12.2023 року з її картки безпідставно відбулось стягнення за виконавчим листом № 67270530 суми коштів в розмірі 19116.20 грн., тобто борг в сумі 16745,10 грн. та винагороди виконавця. Просила стягнути з ТОВ "Дорі Фінанс" на її користь кошти в сумі 16745,10 грн., стягнути з приватного виконавця Лужинецького П.В. кошти в сумі 2371,10 грн., та стягнути судові витрати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачі належним чином повідомлялися про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем знаходження), відзив, пояснень на позов та інших заяв не подали.

Третя особа належним чином повідомлялась про судовий розгляд, заперечень та пояснень проти позовних вимог не подала.

Судом встановлено, що 25.10.2021 року відкрито виконавче провадження №67270530 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В..

Як вбачається з квитанції №08ХК-КМРН-53С6-0ЕТМ від 11.12.2023 року по виконавчому провадженню №67270530 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто загальну суму у розмірі 19116,20 грн. на підставі виконавчого напису №84814, виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В..

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.01.2024 року виконавчий напис від 12.06.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., зареєстрований в реєстрі за № 84814, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс" в рахунок погашення заборгованості за договором фінансового кредиту №001/70/152578 вд 06.07.2019 року в сумі 16745,10 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 Цивільного процесуального кодексу України).

Між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення приватним виконавцем за виконавчим написом нотаріуса грошових коштів, які були утримані приватним виконавцем з доходів позивача на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнаного в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Суд зауважив, що загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі №6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

В даному випадку, правовою підставою набуття ТОВ "Дорі Фінанс" 16745,10 грн. став виконавчий напис нотаріуса №84814 від 12.06.2021 року, який визнаний таким, що виконанню не підлягає.

Тому, правова підстава для отримання ТОВ "Дорі Фінанс" 16745,10 грн. від ОСОБА_1 відпала і вказані кошти підлягають поверненню відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18.

Суд зазначає, що із ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ "Дорі Фінанс", одержувачем яких є ОСОБА_2 , кошти в сумі 19116,20 грн. в рахунок погашення боргу. При цьому, як зазначає позивач 2371,10 грн. пов`язані з витратами виконавчого провадження (основна винагороди приватного виконавця, витрат на проведення виконавчих дій).

Щодо позовних вимог про стягнення з приватного виконавця Лужинецького П.В. на користь ОСОБА_1 2371,10 грн. як безпідставно отриманих коштів, суд зазначає наступне.

На спірні правовідносини поширюється Закон №1404-VIII "Про виконавче провадження", згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону "Про виконавче провадження" постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини першої, частиною п`ятою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частин першої - сьомої статті 31 зазначеного Закону за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо зазначену суму стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч.10,11 ст. 37 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України. З метою забезпечення проведення виконавчих дій приватний виконавець за угодою із стягувачем може здійснювати додаткові витрати на проведення виконавчих дій, крім тих, що визначені Міністерством юстиції України. Стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2830/5 "Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження" затверджено види та розміри витрат виконавчого провадження. До вказаних витрат віднесено: 1. виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари. 2. Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку. 3. Послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій. 4. Послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум. 5. Проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини. 6. Послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці. 7. Банківські послуги при операціях з іноземною валютою. 8. Сплата судового збору. 9. Оплата вчинюваних нотаріальних дій. 10. Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження. 11. Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Отже, між позивачем та приватним виконавцем не існувало і не існує інших правовідносин, ніж з підстав виконання судового рішення між позивачем, який був боржником у виконавчому провадженні, та відповідачем - приватним виконавцем, при цьому винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця, щодо скасування якої матеріали справи доказів не містять, а отже, можна передбачити, що вона є чинною.

При цьому для правильного застосування статті 1212 ЦК України необхідно установити факт абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця Лужинецького П.В. основної винагороди та витрат на проведення виконавчий дій, пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа.

Підставою для виникнення у боржника обов`язку зі сплати таких витрат є сам факт наявності відкритого виконавчого провадження, під час виконання якого виконавець виконує обов`язки, покладені на нього Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, суд враховує, що при виконанні професійних обов`язків, визначених законодавством України, приватний виконавець не мав передумов для звільнення ОСОБА_1 від сплати витрат виконавчого провадження, такі витрати стягнуті з останнього відповідно до положень статті Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного виконавця Лужинецького П.В. про стягнення коштів за виконавчим написом нотаріуса є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ТОВ "Дорі Фінанс", відповідно до положень ст. 141 ЦПК в розмірі пропорційному до задоволених вимог.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК, ст. 1212 Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів",

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю"Дорі Фінанс" про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальнстю "Дорі Фінанс" на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнутих коштів в розмірі 16745 (шістнадцять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 10 копійок та 1060 (одну тисячу шістдесят) гривень 97 копійок судових витрат.

У задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Лужинецького Павла Вікторовича відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорі Фінанс", місце знаходження: 02094, м. Київ, вул.Гната Хоткевича, б.5, офіс 202, .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце знаходження: м.Житомир, бульвар Новий,5 оф.2.8.

Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотарального округу Київської області Грисюк О.В., місце знаходження: 08132, м.Вишневе, вул.Європейська,11/2.

Суддя Волкова Н.Я.