Справа № 490/7798/24
н/п 2-н/490/2233/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

03.09.2024 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів у розмірі 1/3 частки отриманих доходів але не менше ніж встановленої законодавством частки прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

04.09.2024 року матеріали справи було передано на розгляд судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судовий наказ може бути виданий, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За своїм правовим змістом судовий наказ це особливий вид судового рішення, який ґрунтується на безспірних вимогах заявника, що обов`язково має бути підтверджено письмовими доказами (документами) які видані за спеціальною встановленою процедурою (свідоцтва, довідки, витяги з реєстрів, тощо).

Будь-який спір, або встановлення будь яких обставин виключається при вирішенні витання про видачу судового наказу, викладені обставини мають бути безспірними при її подачі, усі сумніви та спірні обставини можуть бути встановлення у позовному провадженні.

Як визначено ст. 181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) та Пленумом ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку.

Звертаючись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заявницею - ОСОБА_1 , в обґрунтування вимог заяви, не долучено будь-яких доказів, що підтверджують факт сумісного проживання з дітьми та перебування дітей на її утриманні.

При цьому, з витягів з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 05.09.2024 вбчається, що заявниця - ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Натомість з відповідей з Єдиного державного деммографічного реєстру від 05.09.2024 за №770598 та №770582 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , тобто разом з батьком - ОСОБА_2 .

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, встановлено, що заявницею при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина порушені вимоги ст. 163 ЦПК України.

Згідно п.1, 3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 163, 165, 167, 258-261, 353, 354, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання дітей.

Копію ухвали направити заявниці.

Роз`яснити заявниці, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Саламатін