ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/1321/23 Номер провадження 22-ц/814/1041/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Карпушин Г.Л., Триголов В.М.

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2023 року (час ухвалення судового рішення з 10:31:29 год до 11:05:48 год, дата виготовлення повного текста судового рішення - 09 жовтня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

у с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Автозаводського районного суду м.Полтави від 13 жовтня 2022 року у справі № 524/5316/22 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13 жовтня 2022 року у справі №524/5316/22 з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Під час розгляду справи він погодився на стягнення з нього аліментів, однак не звернув увагу на частку, яку прохала стягнути ОСОБА_2 ..

Підставою для зменшення стягуємих аліментів до частини є смерть батька, перебування матері на його утриманні та зменшення його доходів.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2023 року відмовлено за недоведеністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги стверджується, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і мати перебуває на його утриманні, оскільки не працює та часто хворіє. З нього утримують 33,3 % від заробітної плати, що перевищує встановлену законом частку. В нього доходи зменшились і зараз дуже скрутне матеріальне становище.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 жовтня 2022 року у справі №524/5316/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.89)

Згідно з копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 06.03.2015 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. (а.с.11)

Відповідно до довідки ВЧ НОМЕР_2 від 20.03.2023 № 27 ОСОБА_1 отримує грошове забезпечення і в період з 01.09.2022 по 31.01.2023 отримав 179 023 грн 57 коп. доходу (а.с.12)

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів, які б підтверджували зміни в його матеріальному та сімейному стані після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Батько позивача помер в 2009 році, тобто до ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. Крім того, доказів сплати коштів на утримання матері позивач не надав. Відповідно до довідки від 20.02.2023 позивач отримав дохід у листопаді 2022 року 46 992 грн; у грудні 2022 року 84 492 грн, що є більшим ніж його дохід у вересні 2022 року 16 992 грн. Отримання доходу у січні 2023 року в сумі 9 492 грн не підтверджує те, що в подальшому позивач також отримає зменшений дохід, тобто відсутні підтвердження про зміну його матеріального стану.

Суд наголосив на тому, що законодавство встановлює розмір аліментів тільки для видачі судового наказу. Разом із тим, сторони не позбавлені можливості звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів, якщо вважають вказаний розмір є недостатнім і в такому випадку законодавство не обмежує позивачів у визначені розміру аліментів.

Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з такого.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, підставою для перегляду раніше визначеного розміру аліментів є також погіршення або поліпшення стану здоров`я учасників аліментних відносин.

Частиною 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено наступне: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Верховний Суд у постанові від 16.09.2020 р. у справі №565/2071/19 прийшов до висновку про те, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів

Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/3 до 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

З рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 13.10.2022 у справі № 524/5316/22 вбачається, що відповідач ( ОСОБА_1 ) знав про наявність позову про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 і подав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.(а.с.8)

Тобто ОСОБА_1 у межах розгляду справи № 524/5316/22 не скористався своїм правом заперечувати проти позову та винесеного судом рішення з врахуванням того, що саме рішення постановлено 13.10.2022 і набрало чинності лише 13.11.2022.

Посилання позивача на наявність у нього на утриманні хворої та непрацездатної матері, не заслуговують на увагу, оскільки:

по перше, суду надано копію паспорту особи жіночої статі без зазначення прізвища особи та дати її народження з місцем реєстрації: с.Козин Рівенської області, тоді як місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_1 ;

по друге, матеріали справи не містять жодного доказу наявності у позивача батьків, проживання разом з ними та перебування їх саме на його утриманні.

З наданих позивачем доказів на підтвердження позовних вимог, також неможливо встановити, що в ОСОБА_1 відбулись зміни в бік погіршення матеріального стану, або зміни сімейного стану після 13.11.2022 (дата набрання чинності судового рішення про стягнення аліментів), погіршення або поліпшення здоров`я. Лише факт отримання у січні 2023 року меншого грошового забезпечення, ніж у 2022 році не свідчить про зміну майнового стану особи.

Таким чином, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів виникнення після 13.10.2022 (дата винесення рішення про стягнення з позивача аліментів) обставин, передбачених ст.192 СК України, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції виконав вимоги ст.89, ст.264, ст.265 ЦПК України, зробив правильні висновки по суті заявлених вимог, у рішенні навів мотивовані оцінки аргументів кожної із сторін, а також мотиви прийняття і відхилення наданих у справу доказів. Отже, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

В апеляційній скарзі відсутні посилання на істотні обставини та відповідні докази, з якими процесуальне законодавство пов`язує можливість скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 вересня 2024 року.

Головуючий суддя О.А.Лобов

Судді: Г.Л. Карпушин

В.М.Триголов