Справа №463/4304/17 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження №22-з/811/222/24 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
УХВАЛА

06 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Мікуш Ю.Р.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення сплаченого судового збору у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи Львівське комунальне підприємство «Управитель», Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в м. Львові Львівської міської ради, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради про приведення горища багатоквартирного будинку до попереднього стану, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року повернуто особі від імені якої така подана.

23.07.2024 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення сплаченого судового збору.

Як вбачається з заяви про повернення сплаченого судового збору, така підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах позивачки ОСОБА_3 на підставі довіреності від 24 вересня 2019 року.

Згідно вказаної довіреності ОСОБА_3 уповноважує ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вести її справи в усіх судових установах України.

Відповідно до підпункту 18 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів , положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 2 червня 2016 року N 1401-VIII.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідні положення Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).

Згідно із частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що провадження у цій справі відкрито 31 жовтня 2017 року, тобто після набрання чинності Закону України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя) від 2 червня 2016 року N 1401-VIII.

Окрім цього, з урахуванням предмета спору, зазначена справа не є малозначною та не відноситься до спорів, що виникають з трудових відносин, відтак представництво інтересів ОСОБА_3 у цій справі у апеляційному суді може здійснювати виключно адвокат.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Згідно з даними Єдиного реєстру адвокатів України відомості про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають статус адвоката відсутні.

Відповідно ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно ч.4 ст.183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Оскільки до заяви, яка була подана та підписана ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , не додано документів, що посвідчують статус ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як адвокатів та їх право на заняття адвокатською діяльністю, а Єдиний реєстр адвокатів України не містить відомостей щодо них, як осіб, які мають право на заняття адвокатською діяльністю, колегія суддів прийшла до висновку, що заява не приймається до розгляду і повертається заявникам.

Вказане відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду від 27 березня 2023 року у справі № 559/1995/22.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та платіжної інструкції, судовий збір було сплачено особисто ОСОБА_2 .

Зідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Крім цього, відповідно до п. 42 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, Статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. Сплачена сума судового збору повертається не лише в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, а й у разі відмови у відкритті апеляційного та касаційного провадження (пункт 3 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI "Про судовий збір"). При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи. Законом № 3674-VI не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи те, що заява про повернення сплаченого судового збору підписана ОСОБА_1 , який немає права її підписувати, а також те, що будь-яких доказів, що вказана особа уповноважена представляти інтереси ОСОБА_3 у Львівському апеляційному суді, до заяви не додано, заяву в частині підписання такої ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 слід повернути без розгляду особі, від імені якої така подана.

Проте, ОСОБА_2 оплачено кошти в розмірі 960,00 грн. за подання апеляційної скаргина рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року; ухвалою Львівського апеляційного суду від 12 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 22 червня 2023 року повернуто особі від імені якої така подана, тому такі кошти слід повернути заявнику, що відповідає змісту згаданої вище норми закону та її роз`ясненням у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року.

Керуючись ч.4 ст.183ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», -

у х в а л и л а :

заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про повернення сплаченого судового збору, в частині подання та підписання такої представником ОСОБА_3 - Бохняком М.С. повернути без розгляду особі, від імені якої така подана.

Заяву в частині подання такої ОСОБА_2 про повернення сплаченого судового збору - задовольнити.

Повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 960 грн. на р/р UA0013954, код отримувача 38008294, отримувач ГУК Львiв/Личаківський р-н/22030101, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), квитанція №0.0..1 від 15.09.2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцять днів з дня її складення.

Судове рішення складено 06.09.2024 року.

Судді : Я.А. Левик

Н.П. Крайник

Ю.Р.Мікуш