Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2166/24
Провадження № 2-о/376/255/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: Головуючого судді - Коваленка О.М.,

за участю секретаря - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,про встановлення факту самостійного виховання дитини,

встановив:

10.07.2024 ОСОБА_1 звернувся із даною заявою.

В обґрунтування своєї заяви вказав, що 23.07.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №55, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наразі шлюбні відносини між ним та дружиною фактично припинені, вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства.

Заявник має намір звертатися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджено актом депутата Сквирської міської ради про встановлення факту проживання, витягом з реєстру територіальної громади №2024/007958752 від 05.07.2024.

ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не бере, проживає окремо з іншим чоловіком, з яким вона планує створити окрему сім`ю.

10.07.2024 державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори посвідчено договір між батьками щодо визначення місця проживання та виховання дитини, відповідно до умов якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. Батько здійснює самостійне виховання дитини і несе повну відповідальність по її утриманню, забезпечення належних умов проживання, навчання, харчування та розвитку дитини.

Законодавчо не передбачено позасудового (іншого) порядку встановлення факту самостійного виховання дитини батьком.

Для встановлення соціальних пільг та гарантій стосовно малолітньої дитини, заявнику необхідно встановити факт що має юридичне значення, а саме: факт самостійного виховання дитини віком до 18 років.

На підставі викладеного заявник ОСОБА_1 просить суд:

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини віком до 18 років, а саме: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву підтримує (а.с. 26).

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та без фіксування судового засідання технічними засобами, заяву визнає (а.с. 27).

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 23.07.2010 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сквирського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №55, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 16).

Від шлюбу подружжя має малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 17).

Наразі шлюбні відносини між ним та дружиною фактично припинені, вони разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Заявник має намір звертатися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Даний факт підтверджено актом депутата Сквирської міської ради про встановлення факту проживання, витягом з реєстру територіальної громади №2024/007958752 від 05.07.2024 (а.с.19,22).

ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні дитини не бере, проживає окремо.

10.07.2024 державним нотаріусом Сквирської державної нотаріальної контори посвідчено договір між батьками щодо визначення місця проживання та виховання дитини, відповідно до умов якого місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька. Батько здійснює самостійне виховання дитини і несе повну відповідальність по її утриманню, забезпечення належних умов проживання, навчання, харчування та розвитку дитини (а.с.20-21).

Законодавчо не передбачено позасудового (іншого) порядку встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини батьком.

За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявник тривалий час здійснює самостійне виховання малолітньої дитини віком до 18 років, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для встановлення соціальних пільг та гарантій стосовно дитини, а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини слід задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293, 315, 316, 318, 319, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 ,про встановлення факту самостійного виховання дитини - задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , дитини віком до 18 років, а саме: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко