У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2024 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О.Грегуль

ОСОБА_2 - позивач

ОСОБА_1 - відповідач

ВСТАНОВИВ:

Позивачем подано позов про стягнення заборгованості з проханням стягнути з відповідача 9006 доларів США орендної плати за договором оренди автомобіля з наступним викупом від 07.11.2021.

Головуючому справу передано 26.07.2024.

Згідно ст. 524 ЦК України, 1. Зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. 2. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Згідно абзацу п`ятого ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ «За подання нерезидентами позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір може сплачуватися нерезидентами в іноземній валюті з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.».

Згідно ч. 3 ст. 175 ЦПК України, 3. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення п. 4 і п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та на виконання вимог ст. 524 ЦК України зміст позову взагалі не містить і в ньому не викладено обставин і не зазначено конкретних правових доказів щодо гривневого еквіваленту іноземної валюти про яку йдеться в позові, хоча зі змісту позову вбачається, що спір виник між громадянами України та судовий збір сплачений у національній валюті України.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, 6. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ зазначив, що застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

Визначення ціни позову в національній валюті України це не право, а обов`язок позивача.

Вказували еквівалент в іноземній валюті по відношенню до гривні України це право позивача.

За таких обставин позов підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення його недоліків.

Недоліки мають бути усунуті шляхом подання нової редакції позову з його копіями відповідно до кількості відповідачів з обґрунтованим спростуванням зазначених недоліків.

При цьому, супровідний лист має містити номер справи і провадження та прізвище і ініціали судді.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У справі № 754/10401/24 позов ОСОБА_2 (р. н. у позові не вказано, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: