ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4779/24
провадження № 2/753/4644/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Котвицького В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПАТ "НАСК "Оранта" про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох процентів річних.

Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 516CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 28.02.2019 у ТСЦ 5644.

29.11.2022 біля 19 год. 30 хв. в місті Фастів сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz моделі Sprinter 516CDI д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mercedes-Benz 516CDI д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються Повідомленням позивача про ДТП, Заявою про страхове відшкодування від 01.12.2022 до ПАТ "НАСК «Оранта» та постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди 29.11.2022 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відповідача на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.10.2022 № AT 3314385 та Договору № ЕАП 0357980 від 05.10.2022.

01.12.2022 позивач письмово надав відповідачу повідомлення про ДТП та Заяву про страхове відшкодування, що було зареєстровано відповідачем під реєстраційним номером 83394 від 01.12.202.

Відповідач листом №09-02-22/1061 від 23.05.2023 повідомив позивачу, що розглянувши матеріали справи №22-32-83934, відповідачем було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 157 500,00 грн. згідно страхового акту № ОЦВ-22-32-83934/1 та у розмірі 7815,31 грн. згідно страхового акту № ДЦВ-23-32-91518/1.

23.05.2023 відповідач перерахував на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 157 500,00 грн. за договором №АТ-3314385 та страхове відшкодування у розмірі 7815,31 грн. по Договору №ЕАП-0357980 від 05.10.2022.

Таким чином, 24.05.2023 позивач одержав від відповідача страхове відшкодування в загальній сумі 165 315,31 грн.

Разом із цим, відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, що надає позивачу законне право на стягнення з відповідача пені у сумі 18 796,12 грн., інфляційних втрат у сумі 3655,97 грн. та 3% річних у сумі 1127,77 грн.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.03.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ст. 279 ЦПК України).

Судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

До суду 08.04.2024 від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позовних вимог не визнав зазначивши, що відповідно до положень п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик приймає рішення та виплачує страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону.

Окрім того, ст.36.2. передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській , кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

10.05.2023 позивачем було надано до HACK «ОРАНТА» постанову Фастівського міськрайонного суду по справі №381/1060/23 про визнання ОСОБА_3 винним в адміністративному правопорушенні, передбаченого ст.124 КУпАП.

Таким чином, тримісячний строк на виплату страхового відшкодування поновився із 10.05.2023 та діяв відповідно до 09.08.2023.

24.05.2023, через 2 тижні з дати надання остаточного документу, який підтвердив цивільно- правову відповідальність за полісом ПАТ HACK «ОРАНТА» страхове відшкодування було сплачене в повному обсязі і в терміни передбачені чинним законодавством.

На підставі викладеного, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила.

Дослідивши наявні письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz моделі Sprinter 516CDI реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 28.02.2019 у ТСЦ 5644.

29.11.2022 біля 19 год. 30 хв. в місті Фастів сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з транспортним засобом Mercedes-Benz моделі Sprinter 516CDI д.н.з. НОМЕР_1 . Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Mercedes-Benz 516CDI д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Зазначені обставини підтверджуються Повідомленням позивача про ДТП, Заявою про страхове відшкодування від 01.12.2022 до ПАТ "НАСК «Оранта» та постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

На момент дорожньо-транспортної пригоди 29.11.2022 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у відповідача на підставі Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 05.10.2022 p. № AT 3314385 та Договору № ЕАП 0357980 від 05.10.2022.

01.12.2022 позивач письмово надав відповідачу повідомлення про ДТП та Заяву про страхове відшкодування, що було зареєстровано відповідачем під реєстраційним номером 83394 від 01.12.2022.

Відповідач листом №09-02-22/1061 від 23.05.2023 повідомив позивачу, що розглянувши матеріали справи №22-32-83934, відповідачем було прийнято рішення щодо виплати позивачу страхового відшкодування у розмірі 157 500,00 грн. згідно страхового акту № ОЦВ-22-32-83934/1 та у розмірі 7815,31 грн. згідно страхового акту № ДЦВ-23-32-91518/1.

23.05.2023 відповідач перерахував на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 157 500,00 грн. за договором №АТ-3314385 та страхове відшкодування у розмірі 7815,31 грн. по Договору №ЕАП-0357980 від 05.10.2022 р.

Таким чином, 24.05.2023 позивач одержав від відповідача страхове відшкодування в загальній сумі 165 315,31 грн.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Частиною першою статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до абзацу першого пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

У відзиві на позов відповідач мотивує зупинення строків виплати страхового відшкодування, посилаючись на положення п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській, кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили та вказує, на те що тримісячний строк поновився з 10.05.2023, а саме із дати постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області, якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні ДТП 29.11.2022 та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, суд не може погодитись із такою позицією відповідача, оскільки доводи відповідача протирічать доказам на які посилається сам відповідач, оскільки зазначена дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 29.11.2022, розглядалась лише у адміністративному провадженні, доказом чого є надана, зокрема відповідачем до відзиву, копія постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.05.2023.

Тобто, положеннями п. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено строків зупинення виплати страхового відшкодування, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в адміністративній справі.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Отже, грошовим необхідно вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 07.06.2017 у справі № 6-282цс17 та Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15,провадження № 14-68цс18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, провадження № 12-14гс18, зазначила, що положення статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох процентів річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (стаття 992 ЦК України).

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV та частиною другою статті 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах.

Відповідач в порушення норм пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у встановлений цим законом строк, а саме - не пізніше 01.03.2023, не прийняв рішення про здійснення страхового відшкодування або вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, страхове відшкодування не виплатив, письмове повідомлення про прийняте рішення позивачу не направив.

Оскільки страхове відшкодування одержано позивачем лише 24.05.2023, позивач має право на стягнення з відповідача пені за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини відповідача, тобто за період з 02.03.2023 до 23.05.2023, інфляційних втрат та три відсотки річних за цей же період.

У постановах Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 452/3519/15 (провадження № 61-14973св18), від 27.01.2021 в справі № 337/5617/19 (провадження № 61-8564св20) зазначено, що правовідносини з виплати страхового відшкодування, які склалися між сторонами у справі на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є грошовим зобов`язанням.

Оскільки відповідач прострочив виплату страхового відшкодування, позивач має право стягнути з відповідача інфляційні втрати та три проценти річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивач має право стягнути з відповідача пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 18 796,12 грн., інфляційні втрати в сумі 3655,97 грн., 3% річних в сумі 1127,77 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який перевірено судом та покладено в основу судового рішення.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем у відзиві доводи позивача не спростовано, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. , які сплачено позивачем за подання даного позову до суду.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування, інфляційних втрат, трьох процентів річних - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" () на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 18 796,12 грн., інфляційні втрати в сумі 3655,97 грн., 3% річних в сумі 1127,77 грн., а також судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст судового рішення складено 15.08.2024.

Суддя В.Л. Котвицький