Провадження № 2/127/5455/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Шмигори О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що згідно зі свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 29.05.2001 року вона є власницею нежитлового вбудованого приміщення АДРЕСА_1 . Зазначене приміщення було переобладнано в квартиру, яка складається з кухні, двох кімнат та санвузла, що підтверджується технічним паспортом на переплановані (добудовані) приміщення, виданого комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 10.07.2013 року (інвентаризаційна справа № 2963).

10.03.2023 року ОСОБА_5 , яка є переселенкою та тимчасово проживає в даному приміщенні, повідомила позивача про залиття належного їй приміщення. При огляді приміщення, з`ясувалося, що залита кухня - поз.1, кімната - поз.2, кімната поз.3, а саме : залита стеля, мокрі стіни, на підлозі вода, в ванній кімнаті (поз.4) - залита стеля, мокра плитка та підлога. При з`ясуванні обставин, спілкуванні сусідами, що проживають в тому ж будинку в квартирі АДРЕСА_2 , яка знаходиться над належним позивачу приміщенням № 31, з`ясувалося, що власник квартири самостійно замінював кран для подачі води на мийку, що знаходиться на кухні даної квартири. Оскільки ремонт було проведено не якісно, відбувся прорив шлангу на змішувачі під мийкою. Оскільки, в момент прориву шлангу власники квартири були відсутні. Вода текла тривалий час і залило належні позивачу приміщення. Для встановлення факту та фіксації залиття приміщення позивач звернулась до МКП «УК «ЗАМОСТЯ». Працівниками даного підприємства було складено акт про залиття, що підтверджує факт спричинення їй шкоди. Згідно з вказаним актом сталося затоплення кухні - залита стеля, мокрі стіни, підлога, великої кімнати - залита стеля, стіни, підлога, дитяча кімната - залита, мокрі стіни, ванна кімната - залита стеля, мокра плитка, підлога. Затоплення квартири позивача сталось з вини мешканців квартири АДРЕСА_3 .

Для визначення розміру завданої шкоди позивач звернулась до Вінницької торгово-промислової палати для проведення будівельно-технічного дослідження. 31.05.2023 року судовим експертом Кацагою Наталією Євгеніївною було надано висновок експерта №ОС-475 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження було встановлено, що розмір майнової шкоди, що завдана залиттям вбудованих приміщень АДРЕСА_1 , що сталося 10.03.2023 р., станом на 31 травня 2023 року становить 76769.47 грн. Позивач у позові стверджує, що неодноразово усно зверталась до відповідача з проханням допомогти провести ремонт приміщення, або відшкодувати вартість такого ремонту, але ОСОБА_3 відмовився, незважаючи на те, що саме з його вини було завдано шкоду належному їй майну. Відповідач добровільно завдану шкоду не відшкодував.

Крім того, позивачу, як власнику майна, завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку із пошкодженням майна, пов`язаних з порушенням її права власності, непередбачуваними витратами на відновлювальний ремонт приміщень, частковою неможливістю використання приміщень, що змінило звичайний та зручний спосіб її життя. Позивач оцінює розмір моральної шкоди в 2000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та додатків до неї направлялись відповідачу за місцем його реєстрації.

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що заявлені позовні вимоги до нього є необґрунтованими та безпідставними, а тому просить суд відмовити у їх задоволенні. Свою позицію відповідач обґрунтовує тим, що твердження позивача абсолютно не відповідає дійсності, адже позивач із ним особисто жодного разу не розмовляла і не повідомляла його про начебто залиття її квартири. Ніяких перемовин між ними не велося і позивач не просила його відшкодувати їй ремонт. Про всі ті обставини, які зазначає позивач у своєму позові він дізнався тільки з моменту отримання позовної заяви. Разом з тим позивачем не обґрунтовано наявність всіх передбачених законодавством умов, за наявності яких виникає обов`язок відшкодування заподіяної шкоди - неправомірної поведінки відповідача, наявності шкоди, причинного зв`язку між неправомірними діями і шкодою, вини особи, яка заподіяла шкоду.Позивачем у позовній заяві взагалі не обґрунтовується, в чому саме полягає неправомірна поведінка відповідача (дія чи бездіяльність), тобто які саме неправомірні активні дії або неправомірна бездіяльність всупереч її обов`язкам були ним вчинені. Також позивачем не зазначено, чи наявна вина у його поведінці. Відповідач також зазначає, що позивачем додано до позову Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 13 березня 2023 року, який складено із значними та грубими порушеннями вимог законодавства, а тому його слід вважати незаконним. Вказує на те, що акт складався без сторін, без власників квартир, а причина аварії зазначена взагалі зі слів заявника, огляд квартири відповідача при цьому взагалі не проводився. Відтак, відповідач вважає даний акт недопустимим та необ`єктивним доказом, який не може бути враховано судом при прийнятті рішення у справі.Відповідач також звертає увагу на те, що позивачем належним чином не обґрунтовано ні факт заподіяння їй моральної шкоди, ні її розмір, а тому заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди також є безпідставною та необґрунтованою.

12.03.2024 року представником позивача - адвокатом Лавреновою О.А. до суду подано відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що твердження, які висловлює у своєму відзиві відповідач, не відповідають дійсності. Вказує на те, що дійсно, особисто позивач не зверталась до відповідача, оскільки вона є особою похилого віку і була дуже засмучена даною подією. Всі перемовини проводив ОСОБА_7 , який був її представником відповідно до довіреності. Він особисто спілкувався з відповідачем і після того як відповідач дізнався про претензії позивача та необхідність відшкодувати завдану шкоду, він припинив відповідати на телефонні дзвінки та повідомлення та самоусунувся від подальшого спілкування. Що стосується заперечень відповідача щодо наявності підстав відповідальності за завдану майнову шкоду, то для встановлення факту та фіксації залиття приміщення позивач звернулась до обслуговуючої компанії МКП «УК «ЗАМОСТЯ». Працівники даного підприємства, які оглядали затоплене приміщення, не виявили пошкоджень в середині будинкової мережі. Оскільки відсутнє залиття інших приміщень та квартир, крім приміщення позивача, яке знаходиться безпосередньо під квартирою відповідача. Тому дійшли обґрунтованого висновку, що залиття відбулося з вини власника квартири АДРЕСА_3 , тобто відповідача. По даному факту і було складено відповідний Акт про залиття. Щодо недоведеності неправомірності дій (бездіяльності) та вини відповідача - відповідачем не спростовано той факт, що він самостійно проводив ремонт, а саме замінював шланги для подачі води на мийку, що знаходиться на кухні його квартири над приміщеннями, що належать позивачці. Через проведення неякісного ремонту і виникла дана ситуація - відбувся прорив шланга на змішувачі під мийкою у відсутності власників квартири, що спричинило затоплення приміщень позивача. Також представник позивача вказує на те, що дійсно Акт не відповідає затвердженим Правилам, про що вказує відповідач, але даними правилами не передбачена форма Акту про обстеження приміщень відмінних від квартири. Тому, можливо дійти висновку, що акт про залиття інших приміщень може бути укладено в довільній формі, без застосування вимог Правил. Крім того, вказані Правила та чинне законодавство не вимагають та не встановлюють недійсність акту про залиття у випадку неознайомлення з ним мешканців квартир. Також вказує на те, що позивач дійсно зазнала душевних страждань, оскільки переживала у зв`язку із залиттям її власності, що негативно вплинуло на її звичний порядок життя, а тому нею правомірно заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача. Також зазначає, що відповідачем не доведено відсутності його вини у спричиненні майнової та моральної шкоди позивачу, а тому просить відхилити відзив та задовольнити її позовні вимоги.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги посилаючись на викладені обставини у самому позові та відповіді на відзив, просили суд стягнути з відповідача 76769,47 грн. матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири, розмір якої встановлено висновком експерта №ОС-475 від 31.05.2023 року, за результатами проведення будівельно-технічного дослідження та 2000,00 грн. моральної шкоди, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 9600,00 грн. та 8000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідач та його представник повністю заперечили проти заявлених позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію аналогічними твердженнями, що викладенні у відзиві на позовну заяву та необґрунтованості і безпідставності висунутих вимог позивача у бік відповідача, які жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, тому просили суд відмовити у їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона дійсно з кінця березня 2022 року проживає безоплатно в приміщенні (квартирі АДРЕСА_1 , що належить позивачу. Приміщення було в придатному стані, слідів залиття не було. Коли сталась подія залиття зазначеного приміщення (10.03.2023 року), то вода лилась зверху по трубі опалення. ОСОБА_5 піднялась до квартири сусідів щоб з`ясувати про причини залиття та повідомити, що вони заливають квартиру, розташовану під ними. Двері відчинила сусідка відповідача по тамбуру і вони почали вдвох дзвонити у двері квартири відповідача, проте дверей так ніхто і не відчинив. Тому вона повернулась до помешкання, вода лилась вже у багатьох місцях. ОСОБА_5 повідомила про це позивача. Приїхав ОСОБА_8 (племінник позивача) разом зі своєю дружиною і вони пішли до відповідача щоб вирішити це питання, ОСОБА_5 лишилась прибирати воду. Особисто ОСОБА_5 у квартирі відповідача не була, проте коли повернувся ОСОБА_8 , то повідомив, що у тій квартирі багато води. Через кілька днів, який це саме був день тижня ОСОБА_5 не пам`ятає, приїхали представники ЖЕО - їх привіз ОСОБА_8 . При ОСОБА_5 вони нічого не оформляли і вона не бачила що вони піднімалися до сусіда.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є племінником позивача ОСОБА_1 і допомагав їй у вирішенні питання щодо залиття її квартири сусідом з квартири, що розташована поверхом вище. 10.03.2023 року позивач повідомила його про залиття квартири і попросила поїхати з`ясувати що сталося. Він разом з дружиною ОСОБА_7 приїхали до квартири позивача та пішли до відповідача. Двері їм відчинила жінка, яка повідомила, що стався прорив шланга подачі води під раковиною в кухні. В квартирі було багато води на підлозі. Після цього ОСОБА_9 звернувся до управляючої компанії для складання акта залиття квартири позивача. Приїхали представники управляючої компанії, зробили фото у квартирі позивача. Двері квартири відповідача їм ніхто не відчинив. Вони повідомили, що складуть акт та поїхали. Згодом акт був виготовлений та виданий. ОСОБА_9 спілкувався з відповідачем коли той приходив щоб вирішити питання ремонту внаслідок залиття. Відповідач повідомив, що вистачить банки фарби і пішов. Після цього відповідач перестав відповідати на телефонні дзвіники. Позивач надала довіренність ОСОБА_9 представляти її інтереси з метою вирішення питання відшкодування завданої залиттям квартири шкоди. ОСОБА_9 звернувся до Торгово-промислової паплати для провдення експертного дослідження для визначення розміру відшкодуванння шкоди завданої залиттям квартири позивача. Після провдення експертного дослідження до відповідача ОСОБА_9 більшне не звертався.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала поснення аналогічні поясненням ОСОБА_9 .

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дішов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності НОМЕР_1 від 29.05.2001 року позивач є власницею нежитлового вбудованого приміщення АДРЕСА_1 . Вказане приміщення було переобладнано в квартиру, яка складається з кухні, двох кімнат та санвузла, що підтверджується технічним паспортом на переплановані (добудовані) приміщення, виданого комунальним підприємством «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 10.07.2013 року (інвентаризаційна справа № 2963)(а.с. 8-13).

Відповідно до змісту акту про залиття від 13.03.2023 року, його складено комісією у складі головного інженера МКП «УК «ЗАМОСТЯ» ОСОБА_10 , майстра МКП «УК «ЗАМОСТЯ» ОСОБА_11 та слюсаря сантехніка МКП «УК «ЗАМОСТЯ» ОСОБА_12 .

Згідно із зазначеним актом, сталося затоплення кухні - залита стеля, мокрі стіни, підлога, великої кімнати - залита стеля, стіни, підлога, дитяча кімната - залита, мокрі стіни, ванна кімната - залита стеля, мокра плитка, підлога. Затоплення квартири зі слів позивача сталось через прорив шланга на змішувачі під мийкою в квартири АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Інших доказів (актів) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, суду не надано.

Позивачем суду також надано висновок експерта №ОС-475 Вінницької торгово-промислової палати за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 31.05.2023 року, яким було встановлено, що розмір майнової шкоди, що завдана залиттям вбудованих приміщень АДРЕСА_1 , що сталося 10.03.2023 року, станом на 31 травня 2023 року становить 76769.47 грн.(а.с. 17-67)

Вартість проведення даного дослідження складає 9600,00 грн. (а.с. 14-14).

Суд, оцінюючи вказані докази, бере до уваги, що статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснено у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже системний аналіз норм чинного законодавства щодо відшкодування шкоди свідчить про те, що предметом доказування у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, є обставини щодо факту залиття квартири, особи-завдавача шкоди, причинного зв`язку між діями завдавача та наслідками у виді шкоди, вини завдавача шкоди у завданні збитків, розміру збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207 (далі - «Правила»), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; дата аварії, її характер та причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття та про обсяг робіт для усунення його наслідків.

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 р. № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою.

Тобто факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії.

Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної сторони не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи - прізвище, ім`я, по батькові - підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

З наведеного слідує, що на підтвердження позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт залиття її квартири з вини відповідача, зокрема, комісійний акт, який складено із додержанням вищевказаних вимог Правил, у якому містяться відомості про факт залиття, винну особу, причини залиття, завдані пошкодження та обсяг робіт для їх усунення.

Разом з цим, наданий позивачами Акт від 13.03.2023 року містить розбіжність відомостей про дату аварії, а також не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідних для усунення наслідків залиття; в акті відсутні відомості про обстеження квартири відповідача, хоча саме технічну несправність сантехнічного обладнання, встановленого в цій квартирі, комісія визнала причиною аварії зі слів заявника.

Не вказано в акті і про присутність під час його складання заінтересованих осіб з боку винної та потерпілої сторони, а також відсутні відомості про відмову відповідача від підпису складеного акту.

Зі змісту Акту від 13.03.2023 року, слідує, що ймовірною причиною залиття квартири позивача вищезазначеної квартири зі слів заявника сталось через прорив шланга на змішувачі під мийкою в квартири АДРЕСА_3 , втім в акті не зазначено анкетні дані цього заявника, не вказано про його участь в обстеженні квартири позивача чи квартири відповідача, відсутній і підпис цієї особи під актом комісійного обстеження.

Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь начальника МКП «УК «ЗАМОСТЯ» на адвокатський запит представника відповідача, згідно з яким встановлено, що 13.03.2023 року до МКП «УК «ЗАМОСТЯ» звернулися дві особи, що не представилися особисто, заявивши в усній формі, що вони власники квартири АДРЕСА_1 , їх приміщення затопила квартира поверхом вище та вимагали складення ними Акту про залиття. При цьому вони показали відео затоплення їх приміщення та повідомили, що затоплення сталося через те, що в квартирі АДРЕСА_2 поверхом вище під мийкою прорвався шланг на змішувачу. Оскільки заявники представитися та підтвердити свої особи та право на приміщення НОМЕР_3 відмовилися, заявка у відповідний журнал звернень не вносилася (а.с. 116).

Докази того, що відповідач був належним чином повідомлений про дату комісійного обстеження, але відмовився прийняти в ньому участь або не надав доступу до своєї квартири чи відмовився підписати складені комісією акти в матеріалах справи відсутні.

Крім того, матеріали справи не містять відповідних документів, що підтверджують право власності відповідача на квартиру, за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже матеріалами справи, поясненнями сторін та свідків підтверджено, що комісійне обстеження та складання відповідного акту проведено без участі відповідача та без його належного інформування про проведення комісійного обстеження, а також без обстеження квартири відповідача.

У зв`язку з цим суд вважає акт від 13.03.2023 року не належним доказом наявності вини відповідача у залитті квартири позивача, оскільки комісія не провела огляд пошкоджень квартири по місцю, а лише здійснила записи зі слів заявника та наданого ним відео щодо залиття приміщення квартири позивача та не оглянула квартиру відповідача, зробивши при цьому висновки, знову ж - зі слів заявника, що ймовірною причиною залиття квартири позивача було через те, що в квартирі АДРЕСА_2 поверхом вище під мийкою прорвався шланг на змішувачу.

Крім того в цьому акті відсутні висновки комісії про особу, що заподіяла шкоду, обсяг робіт, необхідний для усунення наслідків залиття.

Дослідивши вказані документи, враховуючи норми чинного законодавства та правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 року у справі № 2-1974/11, суд вважає, що акт від 13.03.2023 року не може бути належним та допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

Інших доказів неправомірності дій відповідача щодо залиття належної позивачам квартири матеріали справи не містять.

Стосовно висновку експерта №ОС-475 Вінницької торгово-промислової палати за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 31.05.2023 року, яким було встановлено, що розмір майнової шкоди, що завдана залиттям вбудованих приміщень АДРЕСА_1 , що сталося 10.03.2023 року, станом на 31 травня 2023 року становить 76769.47 грн., наданого позивачем для підтвердження розміру матеріальної шкоди, завданої залиттям її квартири, то при визначенні величини збитку, нанесеного нерухомому майну, що належить позивачу, експертом були використані акт комісійного обстеження, складений 13.03.2023 року працівниками МКП «УК «ЗАМОСТЯ» на підставі відомостей отриманих зі слів заявників, що не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди, оскільки складений з порушенням Правил.

Доказів того, що пошкодження майна, відображені у висновку експерта №ОС-475 Вінницької торгово-промислової палати за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 31.05.2023 року, виникли з вини відповідача, суду не надано.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. Таким чином, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача щодо залиття квартири позивача, факту спричинення позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття її квартири з вини відповідача.

За таких підстав, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, у зв`язку з недоведеністю вимог.

З урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено у повному обсязі, усі понесені нею судові витрати слід залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 11, 13, 16, 22, 1166, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 81, 82, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНКОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення суду складений 06.08.2024 року.

Суддя: