Справа № 548/1218/24
Провадження № 2/548/425/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Безносик Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визнання права на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що він є рідним сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Дошлюбне прзвище позивача "Черник", після укладення шлюбу 06.03.2020 його змінено на " ОСОБА_4 ".

Мати позивача ОСОБА_3 та батько позивача ОСОБА_5 співмешкали без реєстрації шлюбу під час вагітності та народження позивача. Відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьком зазначено ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_3 відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері).

Документального підтвердження родинних відносин позивача ОСОБА_7 та його батька ОСОБА_2 немає.

На час смерті 30.11.2007 останнім місцем проживання ОСОБА_2 було АДРЕСА_1 . На день смерті 30.11.2007 разом з ОСОБА_2 були зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, на час смерті батька ОСОБА_2 позивач ОСОБА_7 був непонолітнім. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі на час їх смерті зареєстровані не були ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_2 не приймала.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області), яка належала померлому відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» серія ПЛ № 00862247 (зареєстрований за № 246 від 18.12.1996 року), оригінал якого втрачено.

Спадкоємцем майна та майнових прав померлого ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_7 як його рідний син, інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Вовк А.М., неможливо документально встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що позивач є сином ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивачу належить звернутися до судових органів для встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 .

Крім того, згідно інформаційної довідки № 76934947 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 не відкривалася.

Враховуючи те, що на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) його син - позивач ОСОБА_7 був неповнолітнім і постійно з ним проживав та був зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем, останній вважає себе таким, що прийняв спадщину, однак через те, що у позивача відсутнє документальне підтвердження родинних зв`язків із ОСОБА_2 та немає оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач вернувся до суду із вказаним позовом та просить встановити факт його родинних відносин зі спадкодавцем та визнати за собою право на майно в порядку спадкування за законом, а саме на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (до зміни адміністративно-територіального устрою територія Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області).

Ухвалою судді від 21.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

У строк, встановлений судом представником відповідача ОСОБА_9 до суду надіслано відзив на позов, з якого вбачається, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області при вирішенні питання про задоволення позовних вимог покладється на розсуд суду, прохає про розгляд справи за його відсутності.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Ухвалою суду від 19.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання сторони не з`явилися, в матеріалах справи маються заяви про розгляд справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03.12.2007 виконавчим комітетом Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавьскої області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком позивача зазначено ОСОБА_6 , а матір`ю - ОСОБА_3 . Разом з цим, відповідно до копії витягу № 7 від 24.04.2024 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України відомості про батька ОСОБА_10 зроблено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 після укладення 06.03.2020 шлюбу між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останньому змінено прізвище на " ОСОБА_4 ".

Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області № 02-32/1143 від 20.10.2020, ОСОБА_2 , 1939 року народження проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 . Спільно з ОСОБА_2 на день його смерті були зареєстровані: співмешканка ОСОБА_3 , 1953 року народження, та син ОСОБА_8 , 1990 року народження.

Згідно довідки, виданої Клепачівським старостинським округом виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області № 15.01-12 №750 від 14.12.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1 . Спільно з ним на час його смерті проживали та були зареєстровані: співмешканка ОСОБА_3 , 1953 р.н., син - ОСОБА_8 , 1990 р.н. Аналогічна інформація міститься у довідці від 26.04.2024, виданої виконавчим комітетом Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за вих. № 09-08-01/299.

Відповідно до письмових пояснень, датованих 16.05.2024, свідків ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , засвідчених старостою ОСОБА_14 та печаткою виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, останні добре знали ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_2 був рідним батьком ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Матір`ю ОСОБА_15 була співмешканка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Протягом всього свого життя ОСОБА_2 визнавав ОСОБА_15 своїм сином, між ними були родинні відносини, разом вони відзначали календарні свята, дні народження. В присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 називали один одного «батько» і «син». ОСОБА_7 опікувався здоров`ям свого батька, допомагав йому по господарству.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02.04.2024 Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Після смерті 30.11.2007 ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (колишньої Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області), яка належала померлому відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» серія ПЛ № 00862247 (зареєстрований за № 246 від 18.12.1996 року), оригінал якого втрачено.

Відповідно до повідомлення № 62/01-16 від 13.05.2024 приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Вовк А.М., неможливо документально встановити факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що позивач є сином ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позивачу належить звернутися до судових органів для встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_2 .

Згідно копії інформаційної довідки № 76934947 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 не відкривалася.

Відповідно до копії відповіді відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгокадастру у Полтавській області у листі № -16-0.163-1658/15-24 від 16.04.2024, згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Дружба» колишнього Хорольського району Полтавської області ОСОБА_2 дійсно належав сертифікат серії ПЛ № 00862247, зареєстрований за № 246 від 18.12.1996.

Згідно з реєстром других примірників державних актів на право приватної власності на землю, книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі станом на 01.01.2013, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифіката на ОСОБА_2 по Шишацькій сільській раді колишнього Хорольського району не обліковується.

По КСП «Дружба» на території Шишацької сільської ради проведено уточнення розміру земельної частки (паю), згідно схеми організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель КСП та затверджено розпорядженням Хорольської районної державної адміністрації № 232 від 04.07.2001, згідно якого розмір земельної частки (паю) становить - 2,60 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 у державному реєстрі не зареєстровано.

Згідно копії довідки № 02-32/1144 від 20.10.2020, виданої виконавчим комітетом Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, ОСОБА_2 включений у списки осіб за № 20, які мають право на земельну частку пай, затверджений загальними зборами уповноважених членів КСП «Дружба» від 19.12.1995 року протокол № 3 колишньої Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області.

Згідно технічної документації із землеустрою зі складання державних актів на право власності на земельні ділянки співвласникам СВК «Дружба» під час розподілу наділена ОСОБА_2 земельна ділянка за № НОМЕР_5 , площею 2,84 га.

На теперішній час ОСОБА_2 земельна ділянка за сертифікатом серії ПЛ № 00862247 у натурі не виділялася, кадастровий номер не присвоювався.

Судом встановлено із вищезазанчених письмових доказів, що на день смерті ОСОБА_2 . 30.11.2007 позивач ОСОБА_7 був неповнолітнім і постійно проживав з останнім та був зареєстрований з ним за однією адресою разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 .

У зв`язку з відсутністю передбачених законодавством документів для підтвердження факту того, що померлий ОСОБА_2 є батьком позивача, відмовою нотаріуса визнати цей факт та відповідно вчинити дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Норми права, застосовані судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1221 ЦК України визначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (відмови від прийняття спадщини). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Відповідно до пункту 3.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595 визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Пунктом 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/20595, передбачено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У листі Міністерства юстиції від 21.02.2005 року за № 19-32/319 вказано, що у разі смерті власника нерухомого майна, правовстановлювальний документ на який відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Згідно роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналогічні роз`яснення викладені у п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зокрема, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно п. 3.1 вказаного листа право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Крім того, відповідно роз`яснень, що викладені у абз. 25 п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, крім іншого, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Статтею 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) визначено, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки, крім іншого, на підставі прийняття спадщини.

Статтею 293 ЦК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, крім іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі, родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення

певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц, зроблено висновок про те, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо родинні відносини не підтверджені, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення відповідного юридичного факту. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з положеннями п.3.3. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №759/19779/18, провадження № 61-4523св21, сформульовано висновок, відповідно до якого у справах про визнання у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Мотивована оцінка аргументів сторін.

Незважаючи на те, що у свідоцтві про народження позивача батьком зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України вказаний ОСОБА_6 , а не ОСОБА_2 , факт родинних відносин між ними як між батьком та сином підтверджується зібраними по справі письмовими доказами у їх сукупності, зокрема, довідками виконкому Хорольської міської ради Лубенського району та Клепачівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, поясненнями свідків - сусідів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 тощо.

Таким чином, суд приймає аргументи позивача щодо встановлення факту того, що він є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 та таким чином належить до числа спадкоємців першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 не відкривалася, інших спадкоємців немає.

З урахуванням встановлення родинних відносин між позивачем та померлим ОСОБА_2 , як сином та батьком, суд визнає порушення права позивача, яке полягає у неможливості оформлення спадкових прав на майно останнього в порядку спадкування за законом за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та приходить до висновку про визнання права за позивачем на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме права на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектарів, що розташовані на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (до зміни адміністративно-територіального устрою територія Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області), яка належала померлому відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» серія ПЛ № 00862247, що доводиться зібраними по справі письмовими доказами, зокрема копіями відповідей відділу № 3 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгокадастру у Полтавській області щодо належності спадкодавцю ОСОБА_2 права на це нерухоме майно.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо стягнення судових витрат не вирішувалося судом, оскільки воно не ставилося позивачем.

Керуючись ст.ст. 1261, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем та визнання права на майно в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування за законом майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) площею 2,60 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області (до зміни адміністративно-територіального устрою територія Шишацької сільської ради Хорольського району Полтавської області), яка належала померлому відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) члену колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» серія ПЛ № 00862247.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області, , адреса: Полтавська область Лубенський район м. Хорол, вул. 1 Травня, 4.

Головуючий