Справа № 373/1526/23
Номер провадження 2/373/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Керекези Я.І., за участю секретаря судових засідань Ткалі І.М., розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/1526/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Представник позивача звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за Договором від 27 вересня 2021 року № 4837948 в розмірі 61800 грн. 00 коп., інфляційні втрати в сумі 15759 грн. 00 коп., три відсотки річних 2646 грн. 39 коп., сплачений судовий збір в розмірі 2147 грн 20 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Посилається на те, що 27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та відповідачем був укладений електронний Договір № 4837948 про надання споживчого кредиту. ТОВ «Авентус Україна» було виконано умови кредитного договору, відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно Договору факторингу № 17-08/23-Ф від 17 серпня 2023 року право вимоги за Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення засобами поштового зв`язку. Відповідач заборгованість за Кредитним договором в добровільному порядку не сплатив, що стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Представником позивача до суду подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою від 03 серпня 2023 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін по справі (а.с.82).

Ухвалою від 16 жовтня 2023 року справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін по справі

(а.с.89).

Ухвалою від 19 жовтня 2023 року було зупинено провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан (а.с.95).

Ухвалою від 24 травня 2024 року було поновлено провадження по даній справі (а.с.114).

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 після поновлення провадження у справі та отримання ухвали від 24 травня 2024 року в судові засідання 11 червня, 26 червня, 09 липня та 30 липня 2024 року не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направив.

Судом встановлено наступне.

27 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 4837948, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти в розмірі 20000 грн 00 коп. строком на 30 днів ( а.с.56-61).

Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу кредит у вищезазначеному розмірі. Відповідачем умови Кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого станом на 17 квітня 2023 року утворилася заборгованість в розмірі 61800 грн 00 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 20000 грн 00 коп., заборгованість за відсотками 41800 грн 00 коп. (а.с.63-77).

Розмір заборгованості підтверджується крткою обліку Договору (а.с. 63-77). Дана сума заборгованості є сталою з часу здійснення боржником останньої проплати за кредитним договором 06 травня 2022 року.

На підставі Договору факторингу № 18.0423-Ф від 18 квітня 2023 року право вимоги за вищезазначеним Кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а.с.39-43, 78).

18 квітня 2023 року на електронну адресу відповідача було направлене повідомлення про відступлення прав вимоги за Кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а.с.55).

Крім того, представником позивача подано у позовній заяві зроблено розрахунок інфляційних втрат за період із березня 2022 року по червень 2023 року (15759 грн 00 коп.) та трьох відсотків річних за період із 25 лютого 2022 року по 31 липня 2023 року (2646 грн 39 коп.).

Також представником позивача до позовної заяви на підтвердження факту понесення позивачем витрат на правову допомогу подано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року (а.с.35-37); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.14); звіт про надання правової допомоги згідно Договору № 1007-2022 від 10 липня 2023 року (а.с.13); копія акту прийому-передачі Реєстру боржників до Договору факторингу № 18.0423-Ф від 18 квітня 2023 року (а.с.38); копію рахунку на оплату по замовленню № 633/26/07 від 26 липня 2023 року (а.с.41); копію платіжної інструкції № 859 від 26 липня 2023 року (а.с.45).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини між сторонами по справі виникли з договірних правовідносин, то до них слід застосувати положення Цивільного кодексу України щодо загальних положень про договір та зобов`язання, позику, кредитний договір, договір факторингу, відступлення прави вимоги.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Кредитний договір був особисто підписаний відповідачем електронним підписом 27 вересня 2021 року.

Відповідно до п.1.4 Договору про надання споживчого кредиту № 4837948 від 27 вересня 2021 року ( далі- Договір) строк кредиту 30 днів.

Згідно п.4.1. Кредитного договору строк кредиту може бути продовжено:

-за ініціативою Споживача на кількість днів, зазначену в п.1.4 Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2 (пп.4.2.1 4.2.4 Договору, або

-в порядку автопролонгації на кількість днів та відповідно до умов, визначених в п.4.3 (пп.4.3.1 4.3.2) Договору.

Відповідно до п.4.3.1 Договору, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопрологанції) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний день календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до пп.4.2.3- 4.2.4 Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.

Як вбачається із виписки про рух коштів на рахунку відповідача, ОСОБА_1 були здійснені оплати заборгованості за Кредитним договором:

-27 жовтня 2021 року - на суму 5700 грн 00 коп.;

-12 грудня 2021 року 1510 грн 00 коп.;

-02 січня 2022 року 1610 грн 00 коп.;

-06 січня 2022 року 260 грн 00 коп.;

-10 січня 2022 року 260 грн 00 коп.;

-06 травня 2022 року 260 грн 00 коп.

Здійснюючи дані платежі, відповідачем була здійснена пролонгація дії договору, у випадку несплати заборгованості за Договором у встановлений строк - відбувалася автопролонгація на строк до 90 календарних днів. Останній раз відповідачем була сплачена сума в розмірі 260 грн 00 коп. 06 травня 2022 року.

Розмір заборгованості, який просить стягнути позивач з відповідача (61800 гривень 00 коп.), є сталим з останньої дати проплати відповідачем (06 травня 2022 року), і саме такий розмір заборгованості було передано позивачеві від первісного кредитора.

Відповідно до п.п.5.2.1 Кредитного договору, укладеного між сторонами, Товариство зобов`язане надати Споживачу кредит на умовах та в порядку, передбачених Договором.

Згідно п.п.5.4.1 Кредитного договору Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк повернути кредит, оплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконувалися зобов`язання за Кредитним договором, що призвело до виникнення заборгованості у вищезазначеному розмірі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.1 ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. (ч. 2 ст. 1081 ЦК України).

Відповідно до п.п.1.1 Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18 квітня 2023 року за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною Договору.

Судом встановлено, що відповідачем належним чином умови кредитного договору не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 61800 грн 00 коп., позивач правомірно набув права вимоги за даним кредитним договором.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наступними указами Президента України ( № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 18 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 7 листопада 2022 року, № 58/2023 від 6 лютого 2023 року,

№ 254/2023 від 1 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року) строк дії воєнного стану в Україні було продовжено, в тому числі з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

У позовній заяві представником позивача зроблений розрахунок інфляційних втрат за період із березня 2022 року по червень 2023 року та трьох відсотків річних за період із 25 лютого 2022 року по 31 липня 2023 року, тобто нарахування йде в період дії на території України воєнного стану.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача інфляційних втрат та трьох відсотків річних слід відмовити.

Щодо вимог про стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн 00 коп., слід зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1)на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до п.4.3 Договору про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10 липня 2023 року (а.с.50-52) за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано оплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення.

Відповідно до звіту про надання правової допомоги за вищезазначеним Договором, підписаного адвокатом Столітнім М.М. та генеральним директором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», вартість наданих адвокатом послуг складає 10000 грн 00 коп. (а.с.82).

Дані послуги були оплачені позивачем 24 серпня 2023 року, на підтвердження чого подано платіжну інструкцію в національній валюті № 574 (а.с.64-65).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

З правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (у відсотковому співвідношенні на 77,05%), суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 7705 грн 00 коп.

Крім того, стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно задоволених позовних вимог підлягає судовий збір в розмірі 1654 грн. 42 коп.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 512-514, 610- 612, 625, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 211, 263-265, 268, 273, 274-279, 354, «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4837948 від 27 вересня 2021 року в розмірі 61800 (шістдесят одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок, в тому числі заборгованість за тілом кредиту 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, заборгованість за відсотками 41800 (сорок одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» судовий збір в розмірі 1654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст України» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7705 (сім тисяч сімсот п`ять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», адреса місцезнаходження: м.Київ, вул.Загородня, буд.15, офіс 118/2; ;

відповідач ОСОБА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: Я. І. Керекеза