Провадження №2/359/2084/2024
Справа №359/4070/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Бокей А.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Марбет» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року до суду із даним позовом звернулася ОСОБА_1 . Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 15.01.2019 року по 18 грудня 2023 року вона працювала в ТОВ «Марбет». Згідно наказу ТОВ «Марбет» №16/10 від 16.10.2023 року її звільнено із займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України. ТОВ «Марбет» несвоєчасно виплачувало їй заробітну плату та належні їй суми у загальному розмірі 26 642,17 грн., які позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача. Також ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати у розмірі 70630,40 грн.

29 травня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначила, що ТОВ «Марбет» виплатило їй заборгованість у розмірі 26 642,17 грн., а тому в цій частині вона від позовної вимоги відмовилася. Проте станом на 29 квітня 2024 року середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 74598,40 грн., вказану суму позивач просить стягнути на її користь з відповідача.

21.06.2024 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшов відзив на позовному заяву, у якому представник позивача зазначив, що сума в розмірі 74 598,40 грн. є неспівмірною з сумою 26 642, 17 грн. щодо якої була затримка. Отже просив суд зменшити суму відшкодування та при зменшенні суми врахувати те, що через війну, через смерть засновника виробництва та ситуацію на ринку ТОВ «Марбет» було змушене зупинити діяльність в 2022-2023рр. та відповідно почалися фінансові труднощі та відсутність грошових коштів для своєчасних виплат.

02 липня 2024 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив. У якій позивач зазначає, що у відзиві не наведено заперечень, щодо правових підстав позову, лише вказано про незгоду з розміром середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати. При цьому не наводяться заперечення, щодо вірності його розрахунку чи правомірності нарахування. Період затримки із виплати заробітної плати становив більше ніж 4 місяці, звільнення відбулося 18 грудня 2023, а заборгованість була погашена лише 29 квітня 2024. Середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати розрахований відповідно до вимог законодавства і у відзиві не наведено правових підстав для його зменшення, наведені аргументи відповідача, щодо його економічного стану слід приймати критично, про що вказано вище і загалом наведені відповідачем аргументи не стосуються даної справи.

17 липня 2023 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив. У якому представник відповідача просив суд у задоволенні позовних вимог по справі відмовити.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09.05.2024 року відкрито провадження по справі та ухвалено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження.

18 липня 2024 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав поданий позов з підстав зазначених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні проти пред`явленого позову заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 15 січня 2019 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в ТОВ «Марбет» на посаду менеджера зі збуту. Вказана обставина підтверджується копією трудової книжки від 04.03.1996 серії НОМЕР_1 (а.с.9-16).

Згідно наказу №16/10 від 16.10.2023 року виданого директором ТОВ «Марбет», звільнено з роботи та з посади менеджер зі збуту ОСОБА_1 18 грудня 2023 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.7).

Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За правилами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів

Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.77 ЦПК України судом встановлено, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження отриманої ОСОБА_1 заробітної плати за останнім місце роботи.

За таких обставин, суд прийшов до висновку що позивач всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України не довів суду належними та допустимим доказами факту наявності заборгованості відповідача перед ним по середньому заробітку у розмірі 74 598,40 грн., а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76-81,89,258,259,263-265,268,354 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 вересня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.