Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/1099/24

Провадження № 2/943/845/2024

03 вересня 2024 року м. Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Кос І. Б.

за участю секретаря судового засідання Дутки С.І.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в місті Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 03 квітня 2018 року в м. Батумі Грузії, орган реєстрації Батумська служба реєстру цивільного стану, відомості про реєстрацію шлюбу внесено Любельським Воєводством Бюро цивільного стану м. Томашів Любельський Республіка Польща 02 березня 2021 року, актовий запис №0618011/00АМ/2021/009837. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 квітня 2018 року сторонами було зареєстровано шлюб у м. Батумі Грузія, а невдовзі вони переїхали проживати до Республіки Польща, де легалізували свій шлюб та отримали відповідне свідоцтво. Згодом у сторін сімейні стосунки погіршилися, вони перестали проживати разом, місце перебування відповідача на сьогоднішній день позивачці невідоме, таким чином в позасудовому порядку розірвати шлюб не видається можливим. Почуття любові та поваги, без яких повноцінна сім`я існувати не може, між ними втрачено, шлюб існує формально, а тому просить позов задовольнити.

Позивачка та її представник - адвокат Коченаш Ю.К. в судове засідання не з`явилися, а від представника позивачки надійшла до суду заява, в якій вона просить справу розглядати у відсутності позивачки та її представника, а позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, хоча належно та вчасно був повідомлений про день і час розгляду справи, а про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із таких мотивів.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 березня 2021 року Любельським Воєводством Бюро цивільного стану м. Томашів Любельський Республіка Польща, номер акту: 0618011/00АМ/2021/009837, на підставі якого 03 квітня 2018 року Батумською службою реєстру цивільного стану Грузії складено актовий запис №9, що стверджується долученим витягом свідоцтва про укладення шлюбу.

Від шлюбу в сторін дітей немає.

Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.

Згідно ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків. Документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України (ст. 13 цього Закону).

Питання правовідносин між Україною і Республікою Польща у справах цивільного та кримінального характеру врегульовані «Договором між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 24 травня 1993 року, який був ратифікований 04 лютого 1994 року та набрав чинності 14 серпня 1994 року.

Враховуючи вищезазначене, підстави недійсності шлюбу зареєстрованого 02 березня 2021 року Любельським Воєводством Бюро цивільного стану м. Томашів Любельський Республіка Польща, номер акту: 0618011/00АМ/2021/009837, на підставі акту, складеного 03 квітня 2018 року Батумською службою реєстру цивільного стану Грузії, актовий запис №9, - відсутні.

Статтею 20 цього Договору визначено, якщо відповідно до положень цього Договору порушення справи належить до компетенції органів обох Договірних Сторін, а клопотання про порушення справи подано до органу однієї з них, то компетенція органу іншої Договірної Сторони виключається.

При цьому, відносини між Україною і Республікою Польща у спорах щодо розірвання шлюбу передбачені статтею 26 цього Договору, яка передбачає, що розірвання шлюбу проводиться згідно із законодавством тієї Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи (пункт 1 статті 26 цього Договору). У справах про розірвання шлюбу, в випадку, передбаченому в пункті 1, компетентним є орган тієї договірної сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи (пункт 3 статті 26 цього Договору).

Згідно пункту 4 статті 26 цього Договору в справах про розірвання шлюбу, у випадку, передбаченому в пункті 2, компетентним є орган тієї Договірної Сторони, на території якої подружжя має місце проживання. Якщо один з подружжя має місце проживання на території однієї Договірної Сторони, а другий - на території іншої Договірної Сторони, компетентними є органи обох Договірних Сторін.

Відтак, оскільки шлюб між сторонами у даній справі є «міжнародним/іноземним», отже спір щодо розірвання такого шлюбу є різновидом спору з «іноземним» елементом і регулюється насамперед міжнародним договором України.

Із огляду на приписи відповідного міжнародного договору (Договір про правову допомогу між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах» від 24.05.1993) компетенція судів з вирішення справ про розірвання шлюбу в даному випадку є альтернативною, як це обумовлено статтею 26 цього Договору.

У той же час, право вибору суду однієї з Договірних держав фактично належить тому із подружжя, хто першим (раніше за іншого з подружжя) ініціював судовий процес щодо розлучення, що прямо встановлено у статті 20 цього Договору, а відтак дана справа підсудна судам загальної юрисдикції України.

Згідно ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст. 21, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ч. 2 ст. 104, ст. 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Протягом тривалого часу сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.03.2021 року Любельським Воєводством Бюро цивільного стану м. Томашів Любельський Республіка Польща, номер акту: 0618011/00АМ/2021/009837, здійснений на підставі акту, складеного 03.03.2018 року Батумською службою реєстру цивільного стану Грузії, актовий запис №9.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо).

Повний текст рішення складено 09.09.2024 року.

Суддя: І. Б. Кос