Справа № 147/277/24
Провадження № 2-др/147/5/24
16 серпня 2024 року с-ще Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Мудрак А.М.,
з участю секретаря Чудак Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волошина Ігоря Андрійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав,
в с т а н о в и в:
у лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав.
Ухвалою судді від 27 лютого 2024 року прийнято позов та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Рішенням суду від 07 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, про позбавлення батьківських прав, відмовлено. Повний текст рішення складено 15 серпня 2024 року.

07 серпня 2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Волошиним І.А. подано заяву про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №147/277/24 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 16000,00 грн.

14 серпня 2024 року представником позивача адвокатом Неселовською В.В. подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, зі змісту якого вбачається, що відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також зазначила, що розмір витрат має бути співмірним. При зверненні до суду представник відповідача надав договір про надання правничої допомоги та представництво від 08.04.2024, та надано платіжну інструкцію №569763626 від 08.04.2024, платіжну інструкцію №583726307 від 11.05.2024, платіжну інструкцію №609776370 від 11.07.2024, де зазначено у призначенні платежу «за надання правничої допомоги у справі 147/277/24». Однак при ознайомленні із даними документами та сплаченими сумами не зрозуміло, у чому саме полягало надання правничої допомоги відповідачу по справі. Так, як відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України не було подано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, у відповідному договорі не зазначено суми договору та суми за послуги, які сплачуються клієнтом та види виконаних робіт при розгляді справи. Тому просить відмовити повністю у задоволенні заяви представника відповідача.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Неселовська В.В. не з`явились, 16.08.2024 подали заяву про розгляд справи без їхньої участі, подані заперечення підтримують та просять відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представником відповідача адвокатом Волошиним І.А.одночасно з поданою заявою про ухвалення додаткового рішення від 07.08.2024 подав клопотання про розгляд заяви без участі відповідача та його представника.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області в судове засідання не з`явився, 12.08.2024 до суду за підписом начальника служби надано заяву, в якій просять розглянути справу без їхнього представника.

Згідно з ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд вважає можливим вирішити питання про ухвалення додаткового рішення у відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Представник відповідача адвокат Волошин І.А. в судовому засіданні зазначив про подання доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу буде надана ним протогом строків визначених ЦПК України.

Заява про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення направлена до суду 07 серпня 2024 року за допомогою системи «Електронний суд», що відповідно до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України свідчить про дотримання 5-денного строку.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст. 2 ЦПК України).

Метою впровадження даного принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необгрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Як вбачається з ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.1-ч.3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 08 квітня 2024 року між відповідачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Ігоря Волошина» в особі керуючого бюро адвоката Волошина І.А. укладено договір про надання правничої допомоги та представництво, відповідно до умов якого клієнт доручає, а бюро бере на себе зобов`язання здійснювати представництво та захист прав та законних інтересів клієнта (справа №147/277/24) вести від його імені справи … в судах всіх інстанцій (п.1.1 договору).

Відповідно до п.4.1 договору за послуги, передбачені п.1.1. даного договору, клієнт сплачує бюро в момент підписання договору передоплатою аванс винагороди (гонорару) в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень ), яка є безповоротним авансом.

Згідно з п.4.2 вказаного договору гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами і за домовленістю сторін становить 10000 (десять тисяч) грн. Розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення адвокатом позитивного результату, якого бажає клієнт. Сума гонорару подвоюється у разі надання адвокатом послуг клієнту у неробочий час, вихідні та святкові дні.

Відповідно до п.4.3 договору в разі, якщо судовий розгляд справи здійснюється за межами м. Ладижин, крім сплати винагороди (гонорару), визначеного п.4.1, п.4.2 договору, клієнт відшкодовує бюро витрати, пов`язані з прибуттям до суду, в якому здійснюється судовий розгляд справи, в розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) грн. за кожне прибуття до суду.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

У якості доказів понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача надано суду:

- договір про надання правничої допомоги від 08.04.2024;

- платіжну інструкцію №609776370 від 11.07.2024 на суму 8500,00грн, з якої вбачається призначення платежу за надання правничої допомоги у справі 147/277/24;

- платіжну інструкцію №569763626 від 08.04.2024 на суму 4500,00грн, з якої вбачається призначення платежу за надання правничої допомоги у справі 147/277/24;

платіжну інструкцію №583726307 від 11.05.2024 на суму 3000,00грн, з якої вбачається призначення платежу за надання правничої допомоги у справі 147/277/24.

Натомість представником відповідача не надано суду детального опису робіт, як то передбачено ч.3 ст. 137 ЦПК України, з наданих платіжних інструкцій неможливо встановити склад та розмір витрат понесених відповідачем, обсяг наданих адвокатом послуг, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, які необхідні для надання правничої допомоги.

Враховуючи доводи викладені у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оскільки склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги входить до предмету доказування, зазначені витрати мають бути документально підтверджені, однак представником відповідача не доведено, що входить до складу наданих адвокатом послуг, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданим на підтвердження доказам, суд вважає, що у задоволенні заяви представника відповідача про стягнення понесених ними витрат за надання правничої допомоги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 247, 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волошина Ігоря Андрійовича про стягнення з позивача ОСОБА_2 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне ім`я сторін:

позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа - Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, , адреса місцезнаходження: пров. Шкільний, 5, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область.

Повний текст додаткового рішення складений 16 серпня 2024 року.

Суддя А.М. Мудрак