Справа № 521/6884/24
Провадження № 2/521/4108/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 220 068,62 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 3302,00 грн..

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що Будинкоуправління № НОМЕР_1 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (надалі - Заявник) є управителем будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується що підтверджується відповідним договором. Згідно до Положення про Будинкоуправління та відомостей єдиного реєстру підприємств та організації України основним видом діяльності Заявника є комплексне обслуговування об?єктів (квед 81.10.). Відповідно до правовстановчих документів власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 . У зазначеній квартирі мешкає та зареєстрований власник.

Тарифи на надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, ціна на послугу та перелік складових з управління багатоквартирним будинком та кошторис витрат на управління. Станом на 01.04.2024 року заборгованість боржника за надані комунальні послуги згідно затверджених тарифів та розрахунку становить - 146 079, 46 грн основного боргу, 13 147, 00 грн (3% річних), 60 842, 16 (інфляційних втрат), що у сукупності становить 220 068, 62 (двісті двадцять тисяч шістдесят вісім ) гривень 62 копійки. Період нарахування становить з 30.04.2021 по 01.04.2024 року та не перевищує строків позовної давності. Вказані обставини слугували причиною звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою суду від 22 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відзив на позов відповідачем не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

У відповідності до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно договору про надання послуги з управління багатоквартирноим будинком та комунальних послуг від 23.06.2020 року Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (надалі - Заявник) є управителем будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.29-38)

Згідно до Положення про Будинкоуправління та відомостей єдиного реєстру підприємств та організації України основним видом діяльності Заявника є комплексне обслуговування об?єктів (квед 81.10.).

Відповідно до правовстановчих документів власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , а саме за договором дарування від 16.10.2002 року, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Андрющенко Л.Л.. (а.с. 20,21)

Згідно довідки про реєстрацію осіб № 312, у зазначеній квартирі мешкає та зареєстрований власник. (а.с. 19)

Тарифи на надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, ціна на послугу та перелік складових з управління багатоквартирним будинком та кошторис витрат на управління. (а.с. 39-40)

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 01.04.2024 року заборгованість ОСОБА_1 за надані комунальні послуги згідно затверджених тарифів та розрахунку становить - 146 079, 46 грн основного боргу, 13 147, 00 грн (3% річних), 60 842, 16 (інфляційних втрат), що у сукупності становить 220 068, 62 (двісті двадцять тисяч шістдесят вісім ) гривень 62 копійки. Період нарахування становить з 30.04.2021 по 01.04.2024 року. (а.с.15-16,17,18)

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає терміни, які вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг.

Так, у положенні статті 13 Конституції України зазначено, що власність зобов?язує.

Вказана норма кореспондує зі статтею 322 К України - власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов?язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 08 жовтня 1992 № 572, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами або законом.

Згідно ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату заспожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

В Постанові Верховного суду України від 30.10.2013 року (справа №6-59цс13) зроблено правовий висновок, що згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов?язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Відповідач є власником квартири, що підтверджується правовстановчими документами на квартиру, отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуг, згідно ст. 156, 162 ЖК України, зобов?язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.

Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території.

Будинкоуправління АДРЕСА_3 утримує будинок та прибудинкову територію за адресою АДРЕСА_1 , позивачем укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення, електропостачання та вивіз сміття із затвердженими тарифами, тощо.

Відповідач, не сплачує за надані житлово-комунальні послуги, у зв?язку з чим за ним утворилась заборгованість, що станом на 01.04.2024 становить 220 068, 62 (двісті двадцять тисяч шістдесят вісім ) гривень 62 копійки, що підтверджуєтьсся відповідними розрахунками.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п. 1 ч. 2 ст. 7, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладення договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги») може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідачем не надано власного розрахунку нарахувань за житлово-комунальних послуг та не спростовано правильність таких нарахувань, здійснених позивачем. Матеріали справи також не містять актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг, які б підтверджували твердження відповідача про здійснення розрахунків за ненадані послуги.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Адже, позивач не може самостійно припинити надавати послуги відповідачу з теплопостачання з тієї причини, що відключення квартири відповідача від системи теплопостачання неможливе без проникнення в саму квартиру.

Указана позиція повністю співпадає з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів КГС від 21 квітня 2020 у справі № 910/7968/19.

Отже, оскільки відповідач споживав комунальні послуги і ним не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на спростування позовних вимог позивача в цій частині, але в добровільному порядку, в повному обсязі не сплатив її вартість, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір у справі складає 3302,00 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду. Оскільки позовні вимоги задоволенні у повному обсязі, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 3302,00 грн. (а.с. 10).

Керуючись ст. ст. 525, 526, 527 ЦК України, ст.ст. 68,162 ЖК України, ст. ст.1, 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», ст. ст. 9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 211, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) на користь Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 65063, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 1/2) заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 220 068 (двісті двадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 62 коп., яка складається з:

-146 079, 46 грн. суми основного боргу;

-13 147,00 грн. 3-х відсотків річних;

-60 842,16грн. інфляційних втрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) на користь Будинкоуправління № 2 Одеської квартирно-експлуатаційної частини району Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 65063, м. Одеса, вул. Сегедська, буд. 1/2) сплачений судовий збір у розмірі 3302,00 грн..

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2024 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН