Справа № 454/1141/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокальської міської ради про встановлення факту проживання із спадкодавцем, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Матвійчук Г.М. звернулася в суд з даним позовом та просить встановити факт проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років та визнати за позивачкою, як спадкоємця четвертої черги, в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала у АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_2 та позивачкою. Однак ОСОБА_3 за віком та станом здоров`я потребувала постійної сторонньої допомоги а її син зловживав спиртними напоями та часто не ночував вдома, тому за домовленістю батька позивачки (хресного тата ОСОБА_2 ) ОСОБА_4 у 2017 році перейшла проживати до ОСОБА_3 та взялася її доглядати, вели спільне господарство. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок за вищезгаданою адресою та земельні ділянки площею 1,4878га що розташовані на території Теляжської сільської ради, заповіту на майно не складалось, відтак ОСОБА_2 фактично вступив у спадкове майно оскільки спільно проживав із матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , який на випадок своєї смерті склав заповіт та заповів земельні ділянки, належні йому на праві власності, на користь ОСОБА_4 . Однак ОСОБА_2 за життя не встиг оформити належним чином спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_3 .

З метою оформлення своїх спадкових прав ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Сироїд Г.І. яка завела спадкову справу, однак з питання прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 виявилося неможливим оскільки позивачці необхідно встановити що вона проживала разом зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини. За таких обставин вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

У судове засідання позивач та її представник не прибули, однак суду надійшла заява адвоката Матвійчук Г.М. про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник Сокальської міської ради Львівської області в судове засідання не прибув, однак на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їхній відсутності, вирішення даного питання покладають на розсуд суду.

Згідно вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень часини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

До дня смерті ОСОБА_3 проживала у АДРЕСА_1 , разом із сином ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_3 на праві особистої власності належав житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 1, 4878га на території Телязької сільської ради.

Після смерті ОСОБА_3 спадкової справи не було заведено, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру №76069000 та №76069009.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 42 роки помер ОСОБА_2 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_2 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 зробив розпорядження та заповів належні йому земельні ділянки на користь ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру №76069109 та видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом НТС209935, НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 .

Як свідчать наявні в матеріалах справи докази, ОСОБА_2 до дня смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 , та із ним до дня його смерті проживала без реєстрації ОСОБА_1 .

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою, другою статті 29 Цивільного кодексу України є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до змісту частини першої, другої статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Так, положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).

У статті 1223 Цивільного кодексу України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої - п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, який постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття, як це передбачено частиною 1 статті 1269 Цивільного кодексу України відповідно до якої спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно підпункту 3.22 пункту 3 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Слід також зауважити, що спадщина після померлої ОСОБА_3 на даний час залишилась відкритою та ніким не прийнята, відемурлою у відповідності до приписів статті 1277 Цивільного кодексу України не визнана, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом є її син ОСОБА_2 який належним чином не оформив своїх спадкових прав та помер, після його смерті спадкоємцем є позивачка яка спільно з ним проживала без реєстрації, яка звернулась для оформлення спадкових прав.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення позовної заяви , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.12,76-81,315,319 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт постійного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме: з 2017 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як спадкоємця четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Теляж, Червоноградського району Львівської області, а саме право власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 91,1м.кв., що складається з коридору площею 8,2м.кв., кладової площею 8,5м.кв., двох житлових кімнат площею 20,8м.кв. та 19,4м.кв., кухні площею 18,8м.кв., веранди площею 15,4м.кв., належні до будинку господарські будівлі Сарай позначка Д1 загальною площею 11,9м.кв., господарська будівля позначка Ж1 загальною площею 34,5м.кв., погріб позначка «пг» площею 11,9м.кв.;

- земельні ділянки (пай) площею 1,4878га що розташовані на території Телязької сільської ради Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які належали на праві власності ОСОБА_3 та перейшли до ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті його матері.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Сокальська міська рада Львівської області адреса знаходження: м.Сокаль, вул. Шептицького 44 Червоноградського району, Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина