Справа №:755/985/23
Провадження №: 2/755/1496/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

у с т а н о в и л а:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року зупинене провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20 виснував, що для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України необхідно надати докази перебування заявника у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан, і виконання бойових завдань у зоні бойових дій.

У постанові Верховного Суду від 29.03.2023 року в справі №756/3462 зроблено висновок про те, що належним письмовим доказом для зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням особи у складі Збройних Сил України є наказ по особовому складу. Інші докази (довідки, листи з військової частини) є недостатніми.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі відповідач надав довідку військової частини про те, що він є старшим солдатом та перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 .

У цій довідці немає інформації про переведення на воєнний стан та залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військової частини НОМЕР_1 .

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини).

Слідуючи останній судовій практиці Верховного Суду, при зупиненні провадження у справі про стягнення аліментів страждають лише інтереси дитини, яка не є стороною справи, але для якнайкращого забезпечення яких ініційоване судове провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 5 червня 2024 року у справі № 317/3364/21 звернув увагу на те, що для застосування припису пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України слід врахувати, чи представляє військовослужбовець свої інтереси у судах першої й апеляційної інстанцій особисто (пункт 54 постанови), а також, чи не порушуватиме зупинення провадження у справі найкращі інтереси дитини (пункти 57-61 постанови).

У даному випадку розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, що не передбачає необхідності явки відповідача в судове засідання, а свої заперечення проти позову відповідач має можливість подати суду в письмовому вигляді засобами поштового зв`язку, як це і було ним зроблене при подання клопотання про зупинення провадження у справі.

Верховний Суд у постанові від 5 червня 2024 року в справі №317/3364/21 сформував позицію про те, передбачений у пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, повинен корелювати із якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Незважаючи на те, що позивачем у такій справі є один із батьків, а відповідачем - інший, інтереси дитини, яка не є стороною справи, мають домінувати над інтересами кожного з її батьків.

У постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №466/5393/22 зазначено: суд зобов`язаний зупинити провадження у справі згідно з підставами, передбаченими у частині першій статті 251 ЦПК України; предметом спору є вимога про зміну розміру та способу стягнення аліментів, тобто суд не вирішує питання про стягнення аліментів вперше, а тому відповідне утримання, яке визначив суд, і на яке мають право діти та той із подружжя, з ким вони проживають, відповідач надає.

Разом з цим, у цій справі вимоги стосуються стягнення аліментів вперше і відповідно буквальне тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України може не відповідати якнайкращим інтересам дитини на отримання від батька матеріального забезпечення.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис є у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство має бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «C. G. та інші проти Болгарії» від 24 квітня 2008 року (C. G. and Others v. Bulgaria, заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» від 9 січня 2013 року (Oleksandr Volkov v. Ukraine, заява № 21722/11, § 170)).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року (Cantoni v. France, заява № 17862/91, § 31, 32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява № 20372/11, § 65)).

Приймаючи рішення про відновлення провадження у справі, суд ураховую останню судову практику Верховного Суду з аналогічних питань, у тому числі в частині необхідності надання належних доказів переведення військової частини на воєнний стан та виконання відповідачем бойових завдань, а також про те, що обов`язкове зупинення провадження у справі хоч і відповідає певним інтересам відповідача, який перебуває у складі Збройних Сил України, але шкодить захищеним інтересам дитини у передбаченому законом утриманні з боку такого відповідача. Також суд враховує, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідач не позбавлений можливості викласти свої аргументи письмово та направити їх до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 254, 259-261, 263, 353 ЦПК України, -

у х в а л и л а:

Відновити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Текст ухвали складений та підписаний суддею 25.07.2024 року.

Суддя -