Справа № 703/2728/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., одержавши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 лютого 1974 року.

Відповідно до ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Звертаючись до суду з наведеним позовом позивач зазначила, що зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Золоте Луганської області, а останнім відомим фактичним місцем проживання м. Сміла Черкаської області.

Відповідно до ч. 6, 8 ст. 187 ЦПК України у разі, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру

Як встановлено з відповіді Управління «Центр надання адміністративних послуг» від 29 липня 2024 року місце проживання ОСОБА_2 по м. Сміла Черкаської області не зареєстроване.

За даними Міністерства соціальної політики України від 26.06.2024 станом на 25.06.2024 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про ОСОБА_2 відсутня.

Відповідно до ч. 9 ст. 23 ЦПК України позови до відповідача місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

В позовній заяві ОСОБА_3 зазначила, що в м. Сміла вона проживала з відповідачем близько місяця без реєстрації такого місця проживання.

Разом з тим, норми ЦПК України не містять положень щодо можливості визначення підсудності справи саме за останнім відомим фактичним місцем проживання відповідача або перебування, не зареєстрованим у визначеному законом порядку.

Таким чином останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача є м. Золоте Луганської області, що відноситься до територіальної юрисдикції Попаснянського районного суду Луганської області, відповідно, справа не підсудна Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

Будь яких даних, які б вказували на можливість застосування альтернативної підсудності, позивачем не наведено, а тому питання щодо підсудності вказаної справи вирішується судом на загальних підставах, відповідно до вимог ч.1 ст.27 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача по справі.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний Суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Попаснянського районного суду Луганської області на Васильківський районний суд Дніпропетровської області.

Частиною 9 статті 187 ЦПК України передбачено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне передати справу до Васильківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

При цьому суд враховує, що згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 31, 258, 260 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати до Васильківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом 15 днів може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: І.Я. Биченко