Справа № 484/3145/24
Провадження № 2/484/1144/24
Рішення

іменем України

21.08.2024 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив

ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 57773 грн. 74 коп., судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7100 грн.

В обгрунтування позову вказує, що 20.09.2019 року між відповідачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Альфа-Банк" шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих цілей, ліміт кредитної лінії - 200 000 грн., процентна ставка 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Договір про надання кредитної лінії укладено з відповідачем в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ "Альфа-Банк" виконав умови кредитного договору, відкрив відновлювальну кредитну лінію в розмірі 200 000,00 грн., в свою чергу позичальниця не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20.09.2021 року виникла заборгованість в сумі 57773,74 грн.

20.09.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено Договір факторингу № 3, відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631261271 від 20.09.2019 року, що укладено між АТ "Альфа-Банк" та боржником яким є: ОСОБА_1 ..

Враховуючи положення ст.ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" набуло право вимоги за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631261271 від 20.09.2019 року.

Позичальник свої зобов`язання перед кредитором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.09.2021 року виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача становить 57773,74 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки у повному обсязі.

Ухвалою судді від 20.06.2024 року у справі відкрито провадження, розгляд справи визначено у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) учасників справи.

19.08.2024 року представник відповідачки адвокат Ярославська О.М. надала суду відзив, де просила відмовити в задоволенні позову. Зазначила, що строк кредитування за спірним договором кредиту між відповідачкою та АТ "Альфа-Банк" закінчився 20.09.2020 року, тобто право кредитодавця нараховувати передбачені договорами проценти за кредитом припинилося саме 20.09.2020 року, заявлена сума заборгованості в позові не відповідає виписці по рахунку станом на 20.09.2021 року згортання активу в зв`язку з продажем за договором факторингу. Оскільки в паспорті споживчого кредиту встановлений строк кредитування у 12 місяців, то строк позовної давності за кредитним договором відповідачки сплив 20.09.2023 року. Крім того, представник відповідачки просила зменшити витрати на професійну правничу допомогу позивача до 3000 грн.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

20.09.2019 року між відповідачем ОСОБА_1 та Акціонерним товариством "Альфа-Банк" шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту - для особистих цілей, ліміт кредитної лінії - 200 000 грн., процентна ставка 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.

Договір про надання кредитної лінії укладено з відповідачем в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ "Альфа-Банк" виконав умови кредитного договору, відкрив відновлювальну кредитну лінію в розмірі 200 000,00 грн., в свою чергу позичальник не виконала умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20.09.2021 року виникла заборгованість в сумі 57773,74 грн.

20.09.2021 року між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" було укладено Договір факторингу № 3, відповідно до якого АТ "Альфа-Банк" відступило на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631261271 від 20.09.2019 року, що укладено між АТ "Альфа-Банк" та боржником яким є: ОСОБА_1 ..

Станом на 20.09.2021 року виникла заборгованість, яка в межах вимог позивача становить 57773,74 грн.

Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК Українита загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (пеня, штрафи), порукою, гарантією, заставою, тощо, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

Доводи представника відповідачки, викладені у відзиві щодо невідповідності суми заборгованості не заслуговують на увагу суду, оскільки розмір заборгованості за кредитним договором підтверджено доданими до позову розрахунком заборгованісті за кредитом станом на 20.09.2021, випискою по рахунку за кредитною карткою по договору №631261271 за період з 20.09.2019 по 08.04.2024, характеристикою права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами, що є додатком №1-1 до договору факторингу №3 від 26.09.2021 року.

Щодо застосування строків позовної давності суд вважає важливими обставини заяви позовної давності, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України процесуальний строк, що застосовується і у випадках суперечок з приводу надання житлово-комунальних послуг, стягнення заборгованості за їх несплату, тощо встановлюється тривалістю в три роки. Період, за який кредитор має право стягувати заборгованість визначається строком позовної давності.

Позивач звернувся до суду з цим позовом 11.06.2024.

У позовній заяві позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 20.09.2019, що станом на 20.09.2021 становить 57773,74 грн.

15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" (№ 2120-IX), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України були доповнені пунктом 19. Згідно з останнім, у період дії в Україні воєнного стану, позовна давність, визначена у ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. А продовження строків у свою чергу свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні.

Зважаючи на те, що строк дії банківської картки відповідачки визначено до вересня 2024 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду з позовом в межах строків позовної давності, який продовжений Законом.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч.1, 2, 3 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.

Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.

Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 7100 грн. слід зменшити до 2000 грн.

Таким чином, з врахуванням наведеного, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу, в сумі 2000 грн.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.

керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України

ухвалив

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631261271 від 20.09.2019 року в розмірі 57773 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" судові витрати по справі в сумі 3028 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", , адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, будинок 2.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 21.08.2024 року.

Суддя: