Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1190/23
Провадження № 2/935/88/24
РІШЕННЯ

Іменем України

07 серпня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Василенка Р.О., зі секретарем- Криворучко Я.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором №26.12.2022-100000763 в розмірі 6 360 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 26.12.2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем було укладено кредитний договір №26.12.2022-100000763 шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною договору. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на мобільний номер відповідача.

Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 3 000 грн, строком на 42 дні з процентною ставкою «Економ» у розмірі 2 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ» та зі ставкою «Стандарт» у розмірі 3 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Договір укладений у строк до 05.02.2023 року. Первинний період користування складає 14 днів з дня його надання.

Однак, відповідач умов договору щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, в результаті чого станом на 05.02.2023 року утворилася заборгованість у розмірі 6 360 грн., яка складається з: 3 000 грн. заборгованість за кредитом, 3 360 грн. заборгованість за процентами. Оскільки відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_1 надіслав до суду відзив у якому заперечив щодо задоволення позову. Вказав, що надані до позову документи, що містять його особисті дані, які він ніби надав під час укладення електронного договору не можуть свідчити про взяття фінансових зобов?язань, так, як його особиста інформація, вказана лише у заявці. Крім того, наявна у заявці інформація складається виключно з його прізвища, імені та по-батькові і адреси. Вказав у договорі (оферті) взагалі відсутні його дані, як сторони договору. Номер телефону, адреса електронної пошти йому не належать. Йому невідомо кому належить цей номер телефону, одноразовий електронний ідентифікатор він не отримував. Зазначив, що жодним іншим документом, ніж так надана виписка з рахунку «Карточка субконто» не підтверджує наявності у нього заборгованості. Доданий до позовної заяви документ «Переказ» від 26 грудня 2022 року на суму 3000 грн. також не може бути підтвердженням зарахуванням на його банківську картку вказаних грошових коштів. Адже з платіжного доручення неможливо встановити номер карткового рахунку, його власника, на який здійснено надсилання коштів, а також ним не надавалось будь-якій особі його банківських реквізитів, у тому числі номеру карткового рахунку.

Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» надіслав до суду відповідь на відзив у якій вказав, що ОСОБА_1 26.12.2022 року за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора Т877 на веб-сайті ТОВ «Споживчий центр», який ОСОБА_1 отримав на свій фінансовий номер телефону НОМЕР_1 , підписано (акцептовано) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, графік платежів, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 3 000 грн.. А отже Кредитний договір (оферти) №26.12.2022-100000763 від 26.12.2022 укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Істотні умови договору такі як сума кредиту, строк, процентна ставка та відповідальність за невиконання/неналежне виконання зобов?язання погоджено в Заявці до Договору, яка містить електронний підпис ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується чеком про електронний переказ коштів від 26.12.2022, сформований платіжним сервісом АТ «Приват банк» LiqPay. Тільки після ідентифікації та верифікації ОСОБА_1 через Систему BankID НБУ кредитні кошти було перераховано на наданий Відповідачем номер рахунку. Вказує, що надати електронний чек з номером картки та прізвищем, ім`ям, по батькові відповідача не вбачається можливим, оскільки грошові кошти були перераховані через платіжну систему «LiqPay» і в електронних чеках про переказ не відображається повний номер картки та дані отримувача, оскільки відповідно до п.п. 3 п.13 Розділу 5 Постанови Правління НБУ №705 від 05.11.2014 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» Торговець зобов?язаний не копіювати електронного платіжного засобу чи його реквізитів та не вносити повного номера електронного платіжного засобу до облікових книг та/або до електронних баз даних комп?ютерних програм торговця тощо.

Вказує, що в заявці до договору відображено перші та останні чотири цифри наданого відповідачем належного йому електронного платіжного засобу для перерахування коштів за даним та наступними договорами: 4149-62ХХ-ХХХХ-9471.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26 грудня 2022 року ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) в електронній формі №26.12.2022 - 100000763, шляхом підписання електронним підписом пропозиції про укладення кредитного договору (оферту), заявку на утримання кредиту, та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача(а.с.4-11).

Згідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн., строком на 42 дні з дати його надання. Первинний період користування кредитом становить 14 днів. Строк повернення кредиту 05 лютого 2023 року.

Розмір сплати відсотків визначено в заявці від 26.12.2022 року наступним чином: за ставкою "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду "Економ". За ставкою "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім первинного періоду та періоду "Економ".

Пунктом 3.1. договору передбачено, що кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В пункті 3.2. договору вказано, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пункту 4.1. кредитор надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживча.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитора, а днем погашення кредиту - день зарахування коштів на поточний рахунок кредитора, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитора. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитора, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку, на який надано кредит.

Згідно умов пункту 4.4. Договору, сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повергнення. У разі дострокового повного повернення кредиту позичальник у день цього повернення сплачує проценти за період фактичного користування кредитом (включаючи безпосередньо день надання кредиту) (пункт 4.4. договору).

Орієнтована реальна річна процентна ставка за кредитом становить 75979%. Орієнтовна загальна вартість кредиту становить 5 520 грн. (пункт 4.5 Договору)

Згідно пункту 10.1 Договору, договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця.

На підтвердження перерахування коштів за договором №26.12.2022-100000763 від 26.12.2022 року ТОВ «Споживчий центр» надано квитанцію(переказ) про надіслання суми кредиту на рахунок картки Visa 4149*71 в розмірі 3 000 грн. ID операції: (а.с.15).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється.

За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

За положеннями ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 26 грудня 2022 року о 12 год. 19 хв. хв. між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №26.12.2022-100000763 у формі електронного документу з використанням електронного підпису (Т877), який був надісланий на мобільний номер телефону НОМЕР_1 . На підставі укладеного договору відповідачем отриманий кредит у розмірі 3 000 грн. шляхом перерахування на банківський картку(рахунок), яку вказано у договорі.

Доводи відповідача про те, що кредитний договір №26.12.2022-100000763 від 26 грудня 2022 року, ним не підписаний в тому числі за допомогою електронного підпису(ідентифікатора), надісланого на вказаний номер телефону, тому правочин є не вчиненим та таким, що не породжує для відповідача прав та обов`язків, не знайшли свого підтвердження. Будь-яких відомостей про те, що вказаний у реквізитах до договору мобільний номер телефону не належить відповідачу, не надано.

При цьому, згідно із положеннями ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України, закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсними не визнано.

На підтвердження здійснення переказу коштів відповідачу у розмірі 3 000 грн., позивач надав довідку про перерахування суми кредиту за договором №26.12.2022-100000763 від 26.12.2022 року ID: щодо перерахування коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , яка вказана у договорі кредиту.

При цьому в даному випадку суд враховує, що відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що банківська картка № НОМЕР_2 йому не належить. Відповідач не був позбавлений можливості надати суду довідку про відкриті рахунки та номери банківських карток у період укладення договору від 26.12.2022 року, зокрема у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Тому доводи відповідача щодо неотримання кредитних коштів за відсутності будь-яких доказів цьому суд не приймає.

В той же час на підтвердженення виникнення у відповідача заборгованості станом на 05.02.2023 року позивачем надано суду довідку (карточка субконто) за договором №26.12.2022-100000763 з якої слідує, що розмір заборгованості становить 6 360 грн.

В той же час в наданій також до позову таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та річної процентної ставки вказано, що станом на 05.02.2023 року загальна вартість кредиту становить 5 520 грн., з яких 3 000 грн. тіло кредиту, а 2520 грн.- проценти за користування кредитом. Тобто надана позивачем довідка та таблиця обчислення містить розбіжності.

При цьому жодний із вищевказаних розрахунків не містить відомостей про застосований розмір відсоткової ставки, її тип(фіксований або змінюваний) та порядок нарахування, що позбавляє суд можливість встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем та перевірити законність нарахування відсотків у заявленому розмірі. Відтак позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження доводів позову в частині обрахунку розміру відсотків, тому суд відмовляє у стягненні таких з відповідача у зв`язку з їх недоведеністю.

Враховуючи викладене, а також з огляду не те, що сума кредиту відповідачем не погашена, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для частового задоволення позову та стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованості у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 47,17 %, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1266,04 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, і керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-268,274, 279, 352,354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2022 року №26.12.2022- 100000763 у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. та судовий збір в розмірі 1266(одна тисяча двісті шістдесят шість) грн. 04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог щодо стягнення відсотків, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», , місцезнаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО