Справа № 342/1039/24
Провадження № 2/342/554/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

з участю секретаря судового засідання Матієк І.П.

провівши відкрите підготовче засідання в залі суду в м. Городенка в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Городенківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 , звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області), в якому просять визнати за ними право власності за кожною на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать їм як членам колишнього колгоспного двору.

09 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Городенківської міської ради про визнання права власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання в справі призначено на 05 вересня 2024 р. о 09.45 год. у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м.Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в підготовче засідання 05 вересня 2024 року не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 до суду подала клопотання про витребування доказів, в якому, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду заявленого цивільного позову, для встановлення кола спадкоємців, просила зобов`язати державного нотаріуса Городенківської ДНК Капріян С.В. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , 1923 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на час смерті проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_2 до суду подала заяву, в якій просила відкласти підготовче засідання, у зв`язку із долученням додаткових доказів по справі.

Відповідач Городенківська міська рада Коломийського району Івано-Франківської області до суду, через систему "Електронний суд", подала заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Передбачених ч.2 статті 198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши клопотання про витребування доказів, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п.7 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Із позовної заяви вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати за ними право власності за кожною на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать їм як членам колишнього колгоспного двору.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9657 від 25.03.2021 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим №15 за ОСОБА_5 (голова колгоспного двору) (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 21.01.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 247 від 13.12.1989 р.

Відповідно до статті 120 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року № 1540-VI (далі -ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту цієї статті, кожен член колгоспного двору є учасником спільної сумісної власності на все майно двору незалежно від того, чи брав він участь в його придбанні. Нетривале перебування працездатного члена колгоспного двору у складі двору або незначна участь працею та коштами у веденні господарства можуть бути підставою для зменшення його частини.

Згідно з частиною другоюстатті 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

15 квітня 1991 року набув чинностіЗакон України від 07 лютого 1991 року № 697-XII «Про власність», яким було передбачено право спільної власності громадян, гарантії захисту права власності, правомірності володіння майном.

Положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже, всі члени колгоспного двору, які були такими станом на 15 квітня 1991 року, були співвласниками у рівних частках у праві спільної власності на майно колгоспного двору.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Станом на 15.04.1991 за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_5 , 1921 р.н., дружина ОСОБА_4 , 1923 р.н., син ОСОБА_6 , 1942 р.н., невістка ОСОБА_1 , 1953 р.н., внучка ОСОБА_3 , 1975 р.н., внучка ОСОБА_2 , 1985 р.н., що стверджується довідкою № 89, виданою 14.02.2024 Раковецьким старостинським округом Городенківської міської ради.

Судом встановлено, що колишнім членам колгоспного двору ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належало по 1/6 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що встановлено рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 21 вересня 2021 року по справі № 342/676/21 (провадження № 2/342/558/2021).

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частинами шостою-восьмою статті 84 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

При вирішенні справ про успадкування дослідженню підлягає інформація органів нотаріату про відкриття спадщини та можливого кола спадкоємців. Оскільки дана інформація становить нотаріальну таємницю, тому, з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, є підстави для задоволення клопотання позивача та витребування від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області належним чином засвідченої копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.198 ЦПК України суд може оголосити перерву у підготовчому засіданні у разі необхідності, зокрема у випадку витребування нових (додаткових) доказів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для оголошення перерви у підготовчому засіданні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 84, 189, 196-198, 223, 258, 260-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів - задовольнити.

Витребувати від Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області, у строк до 25 вересня 2024 року, належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Семенівка Городенківського району Івано-Франківської області.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати суду докази.

Оголосити перерву у підготовчому засіданні до 09 год. 45 хв. 25 вересня 2024 року

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Федів Л. М.