Справа № 390/379/21
Провадження № 2/390/122/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2024 р.Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Бойко І.А.,

при секретарях Пікущій І.М., Петренко В.Р.,

за участю прокурора Стамат А.А., Петрікеєвої О.І.,

представників позивача Соколівської сільської ради Новікової С.В., Данілової А.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

представників третьої особи ГО «Ніхто крім нас» - Копила О.В., Турчанова О.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Кропивницької окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадська організація «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області Ніхто Крім Нас», про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації права на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Кропивницької окружної прокуратури звернувся із цивільним позовом в інтересах держави, в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадська організація «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області «НІХТО КРІМ НАС», в якому після зміни предмета позову просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Соколівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області водний об`єкт, у тому числі: вода (водний простір) водного об`єкта в тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельну ділянку під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501, що розташований на території Соколівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області. Крім того просить скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди водного об`єкта: вода (водний простір) водного об`єкта, у тому числі числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельної ділянки під водним об`єктом 40,8100 га, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про інше речове право 40201383 від 16.01.2021, підставою внесення якого слугувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56240812 від 21.01.2021.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору оренди землі, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 від 22.03.2006 за №84, останньому передано в оренду земельну ділянку загальною площею 40,81 га, у тому числі: 18,94 га - пасовища, 0,14 га - під гідротехнічними спорудами, 21,73 га - ставків, строком на 10 (десять) років, для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області.

1

У подальшому, розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 договір оренди було продовжено, але на виконання вказаних розпоряджень додаткові угоди до договору оренди землі не укладались, отже, вищевказані розпорядження не реалізовані. 23.03.2016 строк дії договору оренди землі від 22.03.2006 за № 84 закінчився.

08 вересня 2014 року між тими самими сторонами укладено договір оренди водних об`єктів, відповідно до якого, ОСОБА_2 передано в строкове платне користування водний об`єкт, який розташований на території Миколаївської сільської ради, яка увійшла до складу Соколівської територіальної громади Кропивницького (Кіровоградського) району Кіровоградської області для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності, на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області.

Об`єктом оренди, відповідно до договору, є вода (водний простір) водного об`єкта, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га (всього), кадастровий номер :02:000:7501. Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років, який посвідчений приватним нотаріусом. Вищезазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 суперечить вимогам чинного законодавства, так як водні об`єкти надаються у користування на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором). Кіровоградська районна державна адміністрація, враховуючи вимоги земельного та водного законодавства не мала повноважень на укладення спірного договору оренди водних об`єктів.

Крім того, у спірному договорі відсутні істотні умови, також він не відповідає умовам Типового договору, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України.

З огляду на зазначені порушення, а саме: укладення договору водних об`єктів від 08.09.2014 стороною, без повноважень на його укладання, невідповідність договору оренди водних об`єктів Типовому договору, відсутність у договорі всіх істотних умов (сплати орендної плати), невідповідності розміру орендної плати за воду (водний простір) вимогам Методики, не погодження договору з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (Держводагентством), об`єкт оренди підлягає поверненню до держави в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Флоренко О.Ю. зазначив, що прокурор не довів нездійснення чи неналежного здійснення КОДА захисту інтересів держави у спірних правовідносинах. Особа, яка вважає, що її права порушені мала можливість самостійно звернутись до суду, тому підстави для представництва інтересів держави прокурором у даній справі відсутні. Крім того, зазначив, що позивач у червні 2021 року пропустив строк позовної давності, оскільки з листом про звернення до суду із даним позовом прокурор звернувся до КОДА у червні 2017 року. Окремо представник відповідача зазначив, що позовна вимога про скасування державної реєстрації іншого речового права права оренди спірного водного об`єкта є неналежним способом захисту порушеного права. На підставі вищенаведеного, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача адвокат Флоренко О.Ю. також подав письмову заяву застосування наслідків пропуску позовної давності до позовних вимог у даній справі з наведених вище підстав та відмовити у задоволенні позову.

Крім того, заяву про застосування позовної давності подав представник відповідача адвокат Ігнатенко В.В., яку він обґрунтував тим, що Верховний Суд не здійснював правової оцінки позовної давності у справі № 390/1854/17. Крім того, постанова апеляційного суду, що містила зазначення про дотримання строку давності прокурором у справі № 390/1854/17, була скасована, тому будь-які висновки втратили правове значення для правовідносин, які розглядаються в межах даної справи. Отже, не існує жодного преюдиційного доказу стосовно позовної давності. Відповідач вважає, що строк позовної давності розпочався 08.09.2014, коли первісний позивач повинен був або міг дізнатись про укладення між КРДА та відповідачем

2

договору оренди водних об`єктів. З позовом прокурор у справі № 390/1854/17 звернувся 04.10.2017 (на 26 день після спливу позовної давності). Позовні вимоги за виндикаційним позовом прокурор пред`явив 15.03.2021 через 6 років, 6 місяців та 7 днів від дня укладення спірного договору. У зв`язку із чим представник відповідача ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні позову на підставі спливу позовної давності пред`явлення основної та похідної вимоги.

Прокурор подав письмове заперечення щодо поновлення процесуального строку, в якому зазначив, що про порушення інтересів держави прокурор дізнався в червні 2017 та в межах строків позовної давності в жовтні 2017 звернувся до суду з негаторним позовом, що підтверджено постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2018 у справі № 390/1854/17. Після того, як Верховний Суд вказав на неефективний спосіб захисту прокурор в стислі строки - у березні 2021 повторно звернувся до суду по захист інтересів держави із виндикаційним позовом. У зв`язку з чим прокурор вважає, що процесуальний строк звернення до суду пропущений з поважних причин, оскільки відбулась зміна судової практики, тому просить поновити строк позовної давності. Також просив врахувати, що відповідач з порушенням законодавства набув право користування водним об`єктом та землями водного фонду, що є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Представник позивача сільський голова Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Завірюха І.Г. подала заперечення на заяву про застосування позовної давності, в якій зазначила, що неправильним є покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи. Крім того, вона зазначила, що порушення інтересів держави за обставинами даної справи є триваючими, на момент звернення з даним позовом існувати не припинили, і не усунуті на майбутнє, тому строк звернення до суду у цьому випадку не застосовується до вимог, спрямованих на захист вимог від триваючого порушення. Застосування надмірного формалізму може позбавити особу на захист її прав. Окремо представник позивача звернула увагу на те, що на період карантину та воєнного стану строки позовної давності зупинені. Крім того, Соколівська сільська рада набула статусу позивача у справі з 03.08.2022 після реорганізації Миколаївської сільської ради, до якої відносились спірні водні та земельні об`єкти. До того право на розпорядженням спірним водним об`єктом та землями водного фонду сільська рада отримала зі зміною законодавства, за яким землі державної власності за межами населених пунктів зокрема передані до комунальної власності сільських рад. У зв`язку з чим вона вважає, що строк звернення до суду прокурор не пропустив, позов підтримує, просить його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги, з урахуванням зміну предмету позову, підтримала та просила його задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір у сумі 8348,33 грн. Суду пояснила, що Кіровоградська РДА не мала повноважень передавати в користування в оренду водні об`єкти, тому порушені права та інтереси держави підлягають захисту. На момент укладення договору оренди 08.09.2014 органи прокуратури не мали повноважень на здійснення перевірок за інформацією з Єдиного державного реєстру речових прав, через відсутність доступу до вказаного реєстру. 18.05.2015 КОДА винесла розпорядження, яким зобов`язала всі районні державні адміністрації передати копії договорів водних об`єктів, розташованих на їх території, отже КОДА здійснювала заходи контролю за дотриманням порядку передачі таких земельних ділянок у користування. Однак Кіровоградська РДА передала лише копія договору від 2006 року, строк якого сплинув 22.03.2016. КОДА не повідомлялася про укладення другого договору 08.09.2014, тому заходи по його оскарженню не вживалися. Про укладення договору, який порушує права та інтереси держави, Кіровоградська ОДА дізналася з листа прокуратури 21.06.2017. Прокурор у 2017 році у справі № 390/1845/17, в межах строків позовної давності, звернувся до суду в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації із позовом про визнання недійсним договору та повернення водного об`єкту. Верховний Суд вказав, що ефективним способом у даному випадку є звернення з позовом про витребування водного об`єкту, тому прокурор в березні 2021 звернувся з даним позовом до суду. Крім того, слід

3

враховувати продовження процесуальних строків на підставі змін законодавства на період дію карантину. Отже строк для звернення до суду з метою ефективного захисту інтересів держави у даній справі прокурор не пропустив. Спосіб захисту інтересів держави переслідує законну мету, а саме: повернення до законного та ефективного розпорядження комунальним майном, права власника щодо якого належать Соколівській сільській раді. Представництво прокурором інтересів держави обумовлено нездійсненням захисту порушених інтересів держави компетентним органом Кіровоградською ОДА та покликано захистити інтереси великої кількості громадян територіальної громади в дотриманні порядку використання водного об`єкта, що переважає над приватним інтересом однієї особи у використанні водного об`єкта, яке відповідач отримав неправомірно і така неправомірність носить триваючий характер. На підставі вищенаведеного, прокурор просить позов задовольнити.

Представник позивача Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача адвокат Ігнатенко В.В. позов не визнав та зазначив, що прокурор пропустив строк позовної давності, оскільки початок перебігу позовної давності у даній справі має відраховуватися з наступного дня після вчинення правочину та державної реєстрації речових прав, які виникли на підставі нього, тобто з 09.09.2014. Підстави для представництва прокурором інтересів держави, а саме: підстави початку перевірки, в ході якої орган прокуратури дізнався про порушення прав чи інтересів держави 04.10.2017 прокурор не довів. Наявність перешкод для обізнаності позивача про порушення прав також не доведена, отже він не довів неможливості дізнатися про порушення свого цивільного права до середини 2017 року. Прокурор та первісний позивач пропустили строк звернення до суду, і такий строк пропущений, як у справі № 390/1854/17, так і у даній справі.

Представники третьої особи позов підтримали, просили його задовольнити, представник- адвокат Турчанов О.В. зазначив, що позов обґрунтований і прокурор довів правомірність представництва інтересів держави у даній справі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд установив, що згідно договору оренди землі, укладеного між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 від 22.03.2006 за №84, останньому, на підставі акту прийому-передачі об`єкта оренди від 22.03.2006, передано в оренду земельну ділянку загальною площею 40,81 га, у тому числі: 18,94 га - пасовища, 0,14 га - під гідротехнічними спорудами, 21,73 га - ставків, строком на 10 (десять) років, для рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області (т.1 а.с.24-26).

У подальшому, розпорядженням голови Кіровоградської районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 «Про внесення змін до договору оренди земельної ділянки» внесено зміни до вказаного договору оренди землі, в частині збільшення терміну дії договору оренди землі строком на 25 років, починаючи з дати його державної реєстрації, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі (т.1 а.с.18).

Розпорядженням Кіровоградської районної державної адміністрації № 1231-р від 10.12.2012 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації № 1024-р від 29.10.2012 №1024-р» внесено зміни в частині строку дії договору оренди, а саме у п.1 розпорядження слова та цифри «строком на 25 років» замінено «строком на 49 років». Відповідно до розпоряджень, вказані зміни вносяться шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі, починаючи з дати його державної реєстрації (т.1 а.с.19).

Відповідно до інформації Кіровоградської РДА від 30.08.2017 №01-22/278/1 встановлено, що на виконання вказаних розпоряджень додаткові угоди до договору оренди землі не укладались (т.1 а.с.29).

З договору оренди водних об`єктів від 08.09.2014 вбачається, що між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 укладено договір, відповідно до якого, останньому передано в строкове платне користування водний об`єкт, який розташований на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області для

4

рибогосподарських потреб із земель водного фонду, що перебувають у державній власності на території Миколаївської сільської ради, Кіровоградського району, Кіровоградської області.

Об`єктом оренди, відповідно до договору, є водний простір, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га (всього), кадастровий номер :02:000:7501. Договір укладено на 49 (сорок дев`ять) років, починаючи з дня державної реєстрації. Договір посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за № 803 (т.1 а.с.20-22).

Про укладення між Кіровоградською районною державною адміністрацією Кіровоградської області та ОСОБА_2 договору оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року Департамент екології та природних ресурсів Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомлено не було.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію речового права № 26503593 від 08.09.2014 вбачається внесення запису № 6919247 про реєстрацію речового права права оренди земельної ділянки (т.1 а.с.23).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 242293264 від 29.01.2021, сформованої прокурором прокуратури Кіровоградської області, вбачається, що 10.06.2020 відбулась перереєстрація права власності на земельну ділянку державної форми власності з кадастровим номером :02:000:7501 з колишнього власника Кіровоградської районної державної адміністрації на нового власника Кіровоградську обласну державну адміністрацію. Також в реєстрі міститься запис щодо реєстрації права оренди ОСОБА_2 зазначеної земельної ділянки до 22.03.2055, яке скасовано на підставі постанови Кропивницького апеляційного суду № 390/1845/17 від 28.11.2018 (т.1 а.с.40-41).

Відповідно до рішення Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 50 від 11.12.2020 «Про початок реорганізації Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Соколівської сільської ради шляхом приєднання» Соколівська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Миколаївської сільської ради (т.3 а.с.140-142).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та № 331369801 від 05.05.2023 вбачається, що 26.10.2022 відбулась перереєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:7501 з колишнього власника Кіровоградської обласної державної адміністрації на нового власника територіальну громаду Соколівську сільську раду (т.3 а.с.29).

Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 10.07.2023 земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7501, площею 40,81 га, відноситься до категорії земель водного фонду та перебуває в комунальній власності Соколівської сільської ради (т.3 а.с.32-36).

Відповідно до звернення №25.06мда від 25.06.2020 голова правління ГО «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області Ніхто Крім нас» звернувся до Кропивницької РДА з приводу надання інформації про затвердження технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки водного фонду з кадастровим номером :02:000:7501 (т.1 а.с.73).

У відповіді № 01-14-165/2 від 02.07.2020 заступника голови Кропивницької РДА повідомлено, що технічна документація по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки водного фонду загальною площею 40,81 га на території Миколаївської сільської ради - не затверджувалася (т.1 а.с.80).

Із заяви № 01.07мда від 01.07.2020 вбачається, що голова правління громадської організації «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області Ніхто Крім нас» звернувся до Кіровоградської обласної державної адміністрації щодо дозволу на виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки стосовно земельної ділянки з кадастровим

5

номером :02:000:7501, загальною площею 40,81 га, у тому числі площа водного дзеркала 21,73, площа захисної смуги 19,08 га, який розташований за межами населеного пункту на території Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (т.1 а.с.81).

Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації № 536-р від 07.08.2020 затверджено перелік земельних ділянок, які пропонуються для продажу права оренди на земельних торгах разом з водними об`єктами, та надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, розроблення технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації по нормативній грошовій оцінці земельних ділянок. До переліку вищевказаних земельних ділянок включено земельну ділянку із кадастровим номером :02:000:7501 (т.1 а.с.82).

Згідно із рішенням Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області № 837 від 23.10.2020 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки на території Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7501 (т.1 а.с.86-87).

Згідно листа № 24-28/1610/0.2404 від 12.08.2020 Департамент агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації Державного агентства водних ресурсів України затвердив паспорт водного об`єкта «Ставок площею 21,7332 га, розташований за межами населених пунктів Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області». Одночасно звернуто увагу, що паспорт водного об`єкта підлягає перегляду кожні 5 років, а також у разі змін технічних параметрів водного об`єкта і гідротехнічних споруд, зміни гідрологічного режиму річки (витоку) та відповідному корегуванню (т.1 а.с.89-90).

З угоди № 102/08 від 01.12.2020 про умови участі в земельних торгах вбачається, що ГО «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області Ніхто Крім нас» виявило бажання взяти участь у земельних торгах, аукціон № 30248, лот№ 60902 з продажу права оренди земельної ділянки водного фонду державної власності, загальною площею 40,8100 га, для рибогосподарських потреб, що розташована за межами населених пунктів Миколаївської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської з кадастровим номером :02:000:7501 (т.1 а.с.91-94).

З повідомлення організатора проведення земельних торгів Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації земельні торги за лотом № 60902, аукціону № 30248 стосовно продажу права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7501, які призначалися на 29.12.2020 були скасовані на підставі наказу директора Департаменту агропромислового розвитку Кіровоградської обласної державної адміністрації від 28.12.2020 № 65-од «Про скасування земельних торгів у формі аукціону» у зв`язку з прийняттям постанови Верховного Суду від 02.12.2020 (т.1 а.с.95).

З відповідей, наданих структурними підрозділами Держгеокадастру № 3122-0.555,2-1184/290-23 від 17.05.2023, № 80/0/6-23 від 26.05.2023, К-514/0-0.214-881/6-23 від 09.06.2023 ОСОБА_2 та його представнику повідомлено про неможливість надання відомостей з Державного земельного кадастру про осіб, які отримали доступ до інформації про суб`єкта речового права щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7501 через відсутність відповідного програмного функціоналу (т.2 а.с.168-173).

За ухвалою суду Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру» через Держгеокадастр надало інформацію про користувачів, які переглядали на вебресурсі електронних адміністративних послуг Держгеокадастру відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:7501 (т.3 а.с.5-7).

З виписок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2023, №№ 332087315, 332071395, 332048747, 332055804, 332064028, 332064778 вбачається надання відомостей з Державного реєстру прав стосовно земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7501 прокурорам Кіровоградської обласної прокуратури та Генеральної

6

прокуратури 10.08.2017, 15.11.2018, 15.01.2020, 29.01.2021, 23.07.2022, 10.01.2023 та 02.03.2023. Представник Департамента агропромислового комплексу Кіровоградської обласної державної адміністрації Кіровоградської області отримав відповідь на запит по вищевказаній земельній ділянці 05.01.2021 та 25.01.2021.

З витребуваної судом матеріалів цивільної справи № 390/1854/17 вбачається, що 04.10.2017 Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури, в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Кіровоградська обласна державна адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів звернувся до суду з позовом до Кіровоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , в якому просив визнати недійсним договір оренди водних об`єктів, укладений 08.09.2014 між Кіровоградською РДА та ОСОБА_2 та зобов`язати останнього повернути державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації водний об`єкт, що складається з водного оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт, що складається з водного простору та земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:7501 (справа № 390/1854/17 т.1 а.с.11-12).

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.08.2018 в позовних вимогах відмовлено в зв`язку із пропуском строку позовної давності (справа № 390/1854/17 т.1 а.с.146-151).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28.11.2018 рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року - скасовано. Позов керівника Кіровоградської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави, уповноваженими органами якої виступають: Кіровоградська обласна державна адміністрація, Департамент екології та природних ресурсів до Кіровоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 - задоволено. Визнано недійсним договір оренди водних об`єктів від 08 вересня 2014 року, укладений між Кіровоградською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д., зареєстрований в реєстрі за № 803. Зобов`язано ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) повернути державі в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації водний об`єкт, що складається з водного простору, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га. та земельну ділянку загальною площею 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501, нормативна грошова оцінка 405 222,00 грн, які знаходяться на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, шляхом складання акту приймання-передачі земельної ділянки (справа № 390/1854/17 т.1 а.с.220-233).

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 серпня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів до Кіровоградської районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт відмовлено. Верховнйи Суд зазначив, що спірна земельна ділянка може бути повернута лише за позовом власника про її витребування на підставі статей 387, 388 ЦК України, якщо є правові підстави (справа № 390/1854/17 т.2 а.с.48-53).

З листа № 01-29/42.02 від15.02.2021 Кіровоградська обласна державна адміністрація повідомила Кіровоградську місцеву прокуратуру, що 28.12.2020 до адміністрації надійшов лист від ОСОБА_2 про повернення йому водного об`єкту та земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:7501 у зв`язку з прийняттям постанови Верховного Суду від 02.12.2020 у цивільній справі № 390/1854/17. У відповіді ОСОБА_2 . адміністрація звернула увагу про невідповідність договору оренди водних об`єктів від 08.09.2014 типовій формі договору, а також на факт відсутності реєстрації права оренди, тому ОСОБА_2 рекомендовано привести договір у відповідність до вимог нормативно-правових документів та зареєструвати право оренди. Прокуратуру повідомлено про існування потреби у вжитті заходів, які б усунули порушення вимог земельного законодавства, шляхом представлення і захисту

7

інтересів держави в судовому порядку. Однак вжиття заходів щодо усунення порушень в судовому порядку Кіровоградської обласною державною адміністрацією, на даний момент є неможливим, тому адміністрація не заперечує проти представництва прокурором інтересів держави в суді (т.1 а.с.31).

Статтями 13, 14 Конституції України закріплено, що земля, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Право власності на землю гарантується.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Нормами ч.2 ст.79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 "Про затвердження класифікації видів цільового призначення земель" визначений поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів. Зокрема, згідно коду КВЦПЗ 10.07 до земель водного фонду належать землі водного фонду для рибогосподарських потреб.

Водні об`єкти надаються у користування на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою (ст.ст. 135-139 ЗК України, ст.51 ВК України) органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором), згідно з повноваженнями, визначеними ЗК України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Згідно зі ст.ст. 8, 17 Земельного кодексу України, п.2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно Закону.

Відповідно до п.б ч.3 ст.122 ЗК України, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання, ведення водного господарства будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Згідно з ч.5 ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч.ч. 3, 7 ст.122 ЗК України.

У постанові Верховної Ради України від 14.01.2000 № 1390 «Про Концепцію розвитку водного господарства України» зазначено що водне господарство - галузь, завданням якої є забезпечення потреб населення і народного господарства у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, попередження шкідливої дії вод і ліквідація її наслідків.

Ст.1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що рибне господарство - галузь економіки, завданнями якої є вивчення, охорона, відтворення, вирощування, використання водних біоресурсів, їх вилучення (добування, вилов, збирання), реалізація та переробка з метою одержання харчової, технічної, кормової, медичної та іншої продукції, а також забезпечення безпеки мореплавства суден флоту рибної промисловості.

8

Ст.25 Закону України «Про тваринний світ», в якій закріплено, що добування риби та водних безхребетних вважається рибальством, а не водним господарством.

В листі Державного агентства водних ресурсів України № 3427/9/11-13 від 09.07.2013 викладено узагальнення практики щодо процедури надання водних об`єктів в користування на умовах оренди, а саме в п.2 зазначається, що повноваження надання водних об`єктів у користування на умовах оренди, за межами населених пунктів належить Раді міністрів Автономної Республіки Крим та обласним державним адміністраціям. При цьому, районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі водних об`єктів в оренду.

Відповідно до ст.59 ЗК України та ст.51 ВК України, водні об`єкти (дно та водний простір) надаються лише для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково дослідних робіт, а відповідно до частини 3 статті 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для обмеженого переліку потреб (ведення водного господарства; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо; індивідуального дачного будівництва).

Тому, потребу у веденні водного господарства не слід ототожнювати з потребами та цілями, для яких надаються у користування на умовах оренди водні об`єкти згідно зі ст. 51 ВК України, зокрема, для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних та оздоровчих цілях.

Отже, Кіровоградська районна державна адміністрація, враховуючи вимоги ст. ст.59, 122 Земельного кодексу України та ст.51 Водного кодексу України, не мала повноважень на укладення спірного договору оренди водних об`єктів.

Крім того, відповідно до частин 3-5, 11-14 ст. 51 Водного кодексу України водні об`єкти надаються у користування за договором оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом у порядку, визначеному земельним законодавством України. Право оренди земельної ділянки під водним об`єктом поширюється на такий водний об`єкт.

Водні об`єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Надання водних об`єктів у користування на умовах оренди здійснюється за наявності паспорта водного об`єкта. Порядок розроблення та форма паспорта затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Типовий договір оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом затверджується Кабінетом Міністрів України.

Умови використання водних об`єктів, розмір орендної плати та строк дії договору оренди визначаються у договорі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом.

Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За користування водним об`єктом орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату за водний об`єкт та орендну плату за земельну ділянку під таким водним об`єктом.

Згідно з ч. 3 ст. 14 Закону України «Про аквакультуру» об`єктом користування на умовах оренди рибогосподарської технологічної водойми є земельна ділянка під водою, в межах якої здійснюється аквакультура, та вода (водний простір), які в комплексі одночасно надаються в користування одній і тій самій юридичній чи фізичній особі.

Плата за користування на умовах оренди рибогосподарською технологічною водоймою складається з орендної плати за використання земельних ділянок та орендної плати за рибогосподарську технологічну водойму.

9

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2013 № 420 «Про затвердження Типового договору оренди водних об`єктів» затверджено Типовий договір оренди водних об`єктів.

Пунктом 9 Типового договору оренди водних об`єктів, затвердженого вказаною постановою, передбачено погодження між сторонами умов щодо сплати орендарем орендної плата за воду (водний простір) та за земельну ділянку за місцем її розташування.

Обчислення розміру орендної плати за:

водний об`єкт здійснюється відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, що затверджується Мінприроди;

земельну ділянку з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, що визначаються Держземагентством за формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2006 р. № 1724 «Деякі питання оренди земель», що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди водного об`єкта чи продовження його дії (п. 10 Типового договору).

З огляду на вищезазначені положення чинного законодавства та враховуючи Типовий договір оренди водних об`єктів, орендна плата (розмір, термін і порядок внесення та перегляду, індексація, відповідальність про її несплату) є істотною умовою договору оренди водних об`єктів.

Порядок обчислення розміру орендної плати за водний об`єкт здійснюється відповідно до Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 28.05.2013 № 236.

Розмір та порядок обчислення орендної плати за земельну ділянку здійснюється відповідно до норм Податкового кодексу України (ст. 21 Закону України «Про оренду землі»).

Договором оренди водних об`єктів від 08.09.2014 передбачено, що орендна плата вноситься орендарем лише за воду (водний простір) у розмірі 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

У той же час, Методика визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти передбачає визначення розміру орендної плати за водний об`єкт у грн. за рік (та обраховується на підставі інформації, зазначеної у паспорті водного об`єкта), а не у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Отже, орендна плата за воду (водний простір), зазначена в договорі оренди від 08.09.2014 щодо спірного водного об`єкта та земельної ділянки, не відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, розмір орендної плати за земельну ділянку у договорі оренди водних об`єктів не визначений взагалі.

Вказане свідчить про відсутність у договорі усіх істотних умов, а також його невідповідність умовам Типового договору, форма якого затверджена постановою Кабінету Міністрів України.

За ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу Україн и договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на відсутність у Кіровоградської районної державної адміністрації повноважень щодо передачі в оренду водних об`єктів для рибогосподарських потреб, невідповідність договору оренди водних об`єктів Типовому договору, відсутність у договорі умови щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, невідповідності розміру орендної плати за воду (водний простір) вимогам Методики, не погодження договору з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства (Держводагентством), зазначений договір оренди водних об`єктів від 08.09.2014 укладений з порушенням вищезазначених законодавчих актів.

Постановою Верховного Суду від 02.12.2020 у справі № 390/1854/17 відмовлено в задоволенні позову керівника Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної державної адміністрації, Департаменту екології та природних ресурсів до Кіровоградської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди водних об`єктів та зобов`язання повернути водний об`єкт, що складається з

10

водного простору, в тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501.

У вказаній постанові зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 216 ЦК України визначає особливі правові наслідки недійсності правочину. Зокрема, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (частина перша статті 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним.

Норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до набувача з використання правового механізму, установленого статями 215, 216 ЦК України. Такий спосіб захисту можливий лише шляхом подання віндикаційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати в набувача це майно.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права власності в цій ситуації є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом пред`явлення віндикаційного позову.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 19 листопада 2014 року у справі № 6-170цс14, від 13 травня 2015 року у справі № 6-67цс15, від 30 січня 2012 року у справі № 6-61цс11, від 21 листопада 2012 року у справі № 6-136цс12. Він є незмінним і Великою Палатою Верховного Суду не змінювався.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, надала правовий висновок, згідно якого віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема, від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Про можливість повернення спірної земельної ділянки лише за позовом власника про її витребування на підставі статей 387, 388 ЦК України, якщо є правові підстави, також зазначив Верховний Суд під час розгляду цивільної справи № 390/1854/17.

Згідно зі ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Коли майно придбано за договором в особи, яка не мала права його відчужувати, то власник має право на підставі статті 388 ЦК звернутися до суду з позовом про витребування майна у добросовісного набувача, а не з позовом про визнання договору про відчуження майна

11

недійсним. Це стосується не лише випадків, коли укладено один договір із порушенням закону, а й випадків, коли спірне майно відчужено на підставі наступних договорів.

Якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України).

Статтями 330, 388 ЦК України визначено, що право власності на майно, яке було передане за угодами щодо його відчуження поза межами волі власника, не набувається, у тому числі й добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути в нього витребуване.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 330, 387, 388, 658 ЦК України право власності дійсного власника підлягає захисту протягом всього часу наявності у особи титулу власника майна, а єдиним обмеженням права власності у часі є інститут набувальної давності, який передбачає право особи, яка добросовісно заволоділа майном, отримати його у власність зі спливом певного строку, встановленого законом, якщо дійсний власник не звернеться до цього часу з вимогою про витребування майна.

У справі, яка розглядається, також право власності дійсного власника презюмуються і не припиняються із втратою ними цього майна, а тому права держави підлягають захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову до відповідача.

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Власником спірного майна є територіальна громада Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, до якої спірна земельна ділянка та водний об`єкт перейшли після набрання чинності п.24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України та завершення реорганізації Миколаївської сільської ради шляхом її приєднання до Соколівської сільської ради.

Зважаючи на відсутність у Кіровоградської районної державної адміністрації повноважень та недодержання вимог чинного станом на 08.09.2014 земельного законодавства при укладенні договору оренди водного об`єкта, у тому числі: води (водний простір) водного об`єкта, в тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельної ділянки під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501, суд вважає, що доводи прокурора в цій частині є обґрунтованими.

Сторона відповідача заявила про застосування строків позовної давності, оскільки прокурор пропустив строк позовної давності, відлік якої почався з 08.09.2014.

Приписами ст.256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Визначення початку строку має практичне значення, оскільки від цього залежить як правильність обчислення строку, так і встановлення факту його закінчення, що обумовлює ті чи інші юридичні наслідки, які настають у зв`язку із цим.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Верховний Суд в постанові від 21.09.2022 у справі № 638/16768/19 сформував правову позицію щодо застосування положень статті 261 ЦК України, згідно з яким під час звернення особи з позовом про застосування наслідків нікчемного правочину, що не є стороною такого нікчемного правочину, необхідно застосовувати ч. 1 ст. 261 ЦК України (коли така особа могла

12

довідатись про укладення нікчемного правочину), а не ч. 3 ст. 261 ЦК України (коли почалось виконання нікчемного правочину). Оскільки закріплення початку перебігу позовної давності з початком виконання нікчемного правочину має поширюватися тільки на сторін цього правочину. Саме сторони (сторона) нікчемного правочину здійснюють виконання, і зрозуміло, що їм про його здійснення має бути відомо. Тобто презюмується, що сторони (сторона) нікчемного правочину обізнані про початок його виконання. Натомість заінтересована особа (не сторона нікчемного правочину), яка висуває вимогу про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, очевидно, може й не знати про існування нікчемного правочину. А також про те, що почалося його виконання.

На підставі вищенаведеного, суд відхиляє доводи сторони відповідача стосовно того, що строк позовної давності розпочався з моменту укладення і виконання договору оренди 08.09.2014, оскільки ні Соколівська сільська рада, ні Кіровоградська обласна державна адміністрація, ні орган прокуратури не були стороною договору оренди від 08.09.2014.

Зважаючи на приписи ст. 12, 81 ЦПК позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше.

Прокурор стверджує, що про неправомірні дії Кіровоградської РДА, внаслідок яких укладений договір оренди від 08.09.2014, ні Кіровоградська обласна державна адміністрація, ні Департамент екології та природних ресурсів не мали об`єктивної можливості дізнатися і лише в червні 2017 року, під час здійснення Кіровоградською місцевою прокуратурою представницької діяльності та вивчення стану законності в сфері земельних правовідносин органам прокуратури стало відомо про порушення інтересів держави, у зв`язку з укладенням оспорюваного правочину. (а.с.26).

Після чого, виконуючим обов`язки керівника Кіровоградської місцевої прокуратури витребувано у Кіровоградської районної державної адміністрації спірний договір (а.с.27-28).

Згідно листа Керівника Кіровоградської місцевої прокуратури № 2-86/5942 вих17 від 27.06.2017 він повідомив першому заступнику голови Кіровоградської обласної державної адміністрації, що в ході здійснення представницької діяльності прокурором виявлено факт укладення 08.09.2014 року між Кіровоградською РДА і ОСОБА_2 договору оренди водного об`єкту (земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:7501) без дотримання вимог законодавства, тому виникла необхідність захисту інтересів держави. Прокурор просив надати письмову позицію щодо можливості КРДА укласти такий договір та чи вживалися Кіровоградською ОДА заходи для оскарження зазначеного вище договору (т.1 а.с.27).

У відповідь Кіровоградська ОДА повідомила орган прокуратури листом № 01-29/351/3 від 10.07.2017, що про укладення Кіровоградською РДА та ОСОБА_2 договору оренди водного об`єкту від 08.09.2014 департаменту екології та природних ресурсів обласної державної адміністрації повідомлено не було, відтак заходи щодо його оскарження адміністрацією не вживались. Надалі в листі № 01-29/42/0.2 Кіровоградська ОДА не заперечила проти представництва прокурором інтересів держави в суді (т.1 а.с.28, 31).

У зв`язку з набранням чинності 14 жовтня 2014 року нового ЗУ «Про прокуратуру 1697-VII», органи прокуратури позбавленні можливості здійснювати відповідні перевірки раціонального використання та охорони державного майна. Перевірка дотримання органами державної влади та місцевого самоврядування вимог законодавства реалізується прокуратурою шляхом направлення відповідних запитів про надання інформації.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, який дослідив суд, встановлено, що договір оренди зареєстрований приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Бєлінським І.Д. 08 вересня 2014 року і того ж дня внесені відомості про реєстрацію права оренди.

Право на отримання інформації з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно у посадових осіб органів державної влади та прокуратури виникло лише з 01 січня 2015 року. У зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України від 24 грудня 2014

13

року № 722 (враховується період виникнення спірних правовідносин), якою затверджено Порядок доступу до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вищенаведене спростовує доводи сторони відповідача щодо безпідставного невжиття прокурором або відповідним державним органом (Кіровоградською КРДА, Департаментом екології та природних ресурсів) дій по захисту інтересів держави.

Отже, датою, коли прокурор дізнався про порушення прав та інтересів держави, є 27.06.2017, і така обізнаність виникла раніше за обізнаність порушення інтересів держави Кіровоградською обласною державною адміністрацією, оскільки остання дізналась про такий факт з повідомлення прокуратури.

Таким чином, датою початку відліку позовної давності є 27.06.2017.

Згідно із пунктом 12 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пункт 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України введений в дію Законом України № 540-ІХ, який набрав чинності 02.04.2020.

Період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, тривав з 12 березня 2020 по 30 червня 2023 року, згідно постанов Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, № 651 від 27.06.2023.

Таким чином загальний строк позовної давності продовжений на законодавчому рівні до 30 червня 2023 року.

Із даним позовом прокурор звернувся 15.03.2021, тобто в межах строку позовної давності, тому заяви сторони відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності не підлягають задоволенню.

З прецедентної практики ЄСПЛ вбачається практичні заходи щодо реалізації принципу «належного урядування», зокрема в рішенні «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) зазначено, що державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-1376цс16, до спірних правовідносин про витребування земельних ділянок із володіння набувачів та повернення їх у власність держави підлягає застосуванню стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, зокрема у рішеннях ЄСПЛ у справах «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.11.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним

14

визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

В даному випадку втручання в право особи ОСОБА_2 є законним, оскільки таке втручання передбачено національним законодавством, а саме ст.ст. 387, 388 ЦК України, і підстави для їх застосування встановлені судом і вищенаведені норми законодавства не змінювались з часу передання у власність відповідачу спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

Правовідносини, пов`язані з поверненням у власність держави земель водного фонду, становлять значний суспільний та публічний інтерес, а продовження перебування такої землі і водного об`єкту на ній, у користуванні приватної особи без законних підстав, такому суспільному інтересу не відповідає.

Інтерес суспільства проявляється також у тому, що спірний об`єкт, який є національним надбанням Українського народу, в рамках належної правової процедури виставлений на торги на конкурентних засадах. В торгах приймала участь громадська організація ГО «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області Ніхто Крім нас», яка представляє певну частину населення, яка перебуває під особливим соціальним захистом і опікою держави.

Проте перешкодою в реалізації намірів громадської організації для отримання доступу до спірного водного об`єкта стало перебування останнього в користуванні відповідача, тому зважаючи на незаконність такого користування, суспільний інтерес значною мірою переважає над приватними інтересами позивача, отже він підлягає захисту.

З огляду на це, а також на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право користування відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.

Обраний спосіб захисту порушеного прав та інтересів держави в особі Соколівської сільської ради на водний об`єкт та земельну ділянку, які відповідач незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав позивача.

Оскільки передумовою набуття права оренди ОСОБА_2 був договір оренди водних об`єктів, укладений з порушенням вимог законодавства, інтереси держави підлягають захисту шляхом витребування водного об`єкту у комплексі із земельною ділянкою на користь Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Враховуючи викладене, водний об`єкт, що складається з водного простору, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501, що розташований на території Миколаївської сільської ради (зараз Соколівська територіальна громада) Кропивницького району Кіровоградської області, підлягає витребуванню у ОСОБА_2 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.01.2020 № 242293264 за ОСОБА_2 16.01.2021 зареєстровано право оренди земельної ділянки та оренди водного об`єкта, що складається з водного простору, у тому числі рибогосподарської технологічної водойми під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельна ділянка під водним об`єктом 40,8100 га. Підставою державної реєстрації зазначено договір оренди водних об`єктів № 803 від 08.09.2014.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

15

Відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 26 Закону України ««Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»№ 1952-IV в редакції, чинній з 26 липня 2022 року, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.

Отже, за змістом вказаної норми наразі виконанню підлягають судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у справі № 914/1201/19, від 23 червня 2020 року у справах № 906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30 червня 2020 року у справі № 922/3130/19, від 14 липня 2020 року у справі № 910/8387/19, від 20 серпня 2020 року у справі № 916/2464/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 278/3367/19-ц, від 06 жовтня 2021 року у справі № 754/8547/19.

Оскільки, право власності позивача порушується внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права користування іншої особи, з огляду на невідповідність вимогам законів договору оренди водних об`єктів, наявні підстави для скасування державної реєстрації іншого речового права - права оренди водного об`єкта, що здійснена 16.01.2021.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає, що судові витрати по справі, які складаються з судового збору, сплаченого Кіровоградською обласною прокуратурою при поданні позову (а.с.1, 38), підлягають стягненню з відповідача платнику судового збору в повному обсязі, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ст.ст. 216, 256-257, 261, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 79, 78,87, 122 ЗК України, ст.ст. 3-5, 11-14, 51, 135-139 ВК України, ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Керуючись ст.ст.4, 12-14, 77-82, 89, 95, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Кропивницької окружної прокуратури, в інтересах держави, в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Громадська організація «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області «НІХТО КРІМ НАС», про витребування земельної ділянки та скасування державної реєстрації права на земельну ділянку, - задовольнити повністю.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Соколівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області в особі Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області водний об`єкт, у тому числі: вода (водний простір) водного об`єкта в тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами -

16

18,9375 га, земельну ділянку під водним об`єктом 40,8100 га, кадастровий номер :02:000:7501, що розташований на території Соколівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області.

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права - права оренди водного об`єкта: вода (водний простір) водного об`єкта, у тому числі у тому числі рибогосподарську технологічну водойму під ставками - 21,7331 га, під гідротехнічними спорудами - 0,1394 га, пасовищами - 18,9375 га, земельної ділянки під водним об`єктом 40,8100 га, за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис про інше речове право 40201383 від 16.01.2021, підставою внесення якого слугувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 56240812 від 21.01.2021.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Кіровоградської обласної прокуратура судовий збір у сумі 8348 грн 33 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20 липня 2024 року.

Відомості про учасників справи:

Кропивницька окружна прокуратура, вул. Є.Чикаленка, 11, м. Кропивницький, поштовий індекс 25002, ;

позивач: Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, вул.Шевченка, 23, с.Соколівське, Кропивницького району Кіровоградської області, 27640, ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

Громадська організація «Об`єднання ветеранів у Кіровоградській області «НІХТО КРІМ НАС», 25031, м. Кропивницький, вул.Г. Жадова, буд.30, кв.37, .

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.А.Бойко

17