Єдиний унікальний номер судової справи 462/5489/24
Номер провадження 2-о/462/185/24
УХВАЛА

про повернення заяви

02 серпня 2024 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , Заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів родинних відносин,

встановив:

Рух справи.

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 , 03.07.2024 року (вх. № 15731) звернувся у Залізничний районний суд м. Львова із заявою про встановлення фактів родинних відносин, у якій просить суд:

-встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові є двоюрідним братом заявника ОСОБА_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Галайко Н. М.

Судом у порядку ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) 03.07.2024 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи заявника у справі.

Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 02.08.2024 року.

01.08.2024 року (вх. № 18031) від представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла письмова заява про долучення доказів у справі.

Щодо можливості прийняття заяви до розгляду.

Суд перевіривши матеріали заяви, документи на представництво інтересів заявника, у тому числі на предмет відповідності вимогам цивільного процесуального закону, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

Щодо повноважень особи-підписанта.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з тим, виходячи з приписів ст. 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

У розумінні наведеного, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку норм ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у ст. 61 цього Кодексу.

Представник, який має повноваження на ведення справи у суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

У ч. 3 ст. 244 Цивільного кодексу України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Окремо суд звертає увагу на предмет та правові підстави заяви у цій справі (про встановлення фактів родинних відносин), а отже, згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України така розглядається в порядку окремого провадження.

У силу приписів закону, заяви про встановлення фактів родинних відносин підлягають розгляду в порядку окремого провадження. Таким чином, представником у таких справах може виступати виключно адвокат.

Частиною 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Однак із матеріалів заяви вбачається, що таку подав ОСОБА_3 на підставі копії довіреності посвідченої державним нотаріусом П`ятої львівської державної нотаріальної контори Львівської області Каменцевою М. О. від 22.08.2022 року, якою ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_3 представляти її інтереси, у тому числі в усіх судах (копія довіреності міститься у матеріалах справи).

Окрім цього, суд зазначає, що усі копії документів, які подані для суду та для заінтересованої особи містять підпис представника ОСОБА_3 , який підтвердив відповідність копій письмових доказів оригіналу, які знаходяться у заявника.

Так, заява підписана та подана до суду ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 , як представника заявника. У той же час до заяви не додано доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_3 адвокатської діяльності на підставах та у порядку, що передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Підсумки.

Суд вважає необхідним зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява № 12964/87).

У § 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04.12.1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. ЄСПЛ зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі «Дія 97 проти України» від 21.10.2010 року).

У зв`язку із вказаним вище, заява ОСОБА_1 , Заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів родинних відносин подана представником за довіреністю, не може бути прийнята до провадження судом (так як на звернення до суду із заявою даної категорії має право лише заявник, його адвокат або, у встановлених законом випадках, законний представник).

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, з огляду на вказане заяву слід повернути особі, яка її подала.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19, 60, 62, 185, 260, 261, 293, 294, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення фактів родинних відносин повернути заявнику.

Копію заяви залишити в суді (ч. 6 ст. 185 ЦПК України).

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із такою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (ч. 7 ст. 185 ЦПК України).

Порядок оскарження ухвали суду та набрання нею законної сили.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: Н. М. Галайко