Справа №: 343/1063/24
Провадження №: 2/343/405/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано - Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Андрусіва І.М.,

з участю: секретаря судового засідання - Нікіфорової К.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано - Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 343/1063/24 за первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,

за участю: позивачки - відповідачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Керницького В.М.,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій сторін:

позивачі за первісним позовом - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє її представник адвокат Керницький В.М., та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом (а.с. 32-33) до ОСОБА_3 , в якому, із врахуванням зменшених позовних вимог, просять визнати за ними право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (по 5/12 часток кожному), після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що після смерті їхнього дідуся ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина за заповітом. Вони є спадкоємцями за заповітом. Згідно із змістом заповіту, спадкодавець ОСОБА_4 заповів дві кімнати по 11.4 м.кв., загальною площею 22.8 м.кв., позивачу ОСОБА_2 , а все решта майно позивачці ОСОБА_1 . Окрім них спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, є відповідачка позивачка ОСОБА_3 , оскільки вона є непрацездатною вдовою померлого ОСОБА_4 . Звернувшись до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав їм було відмовлено через те, що в домоволодінні немає двох кімнат по 11.4 м.кв., загальною площею 22.8 м.кв., а також не визначена обов`язкова частка спадщини відповідачки позивачки ОСОБА_3 .

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 подала зустрічний позов (а.с. 53-54), в якому просить визнати за нею право власності на 2/12 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує зустрічні позовні вимоги тим, що і позивачі відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Зазначає, що оскільки спадкодавець ОСОБА_4 був її чоловіком, вона на даний час є непрацездатною, а тому має право на обов`язкову частку у спадщині.

У підготовчому судовому засіданні позивачка - відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Керницький В.М., зменшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, зустрічні позовні вимоги визнали. Позивач відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду 09.07.2024 (а.с. 46) подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, зменшені позовні вимоги за первісним позовом підтримує, зустрічний позов визнає.

Відповідачка позивачка ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, первісний позов визнає, зустрічні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачам десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

24 травня 2024 року від позивачів надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було зроблено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачки за первісним позовом ОСОБА_3 , відповідь на який 03.06.2024 надійшла на адресу суду.

Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін.

Відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 05.07.2024 через канцелярію суду подала зустрічний позов.

Ухвалою суду від 09.07.2024 прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно. Відповідачам за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в строк до п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали та зустрічної позовної заяви запропоновано подати відзив на зустрічний позов, продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі та підготовче судове засідання відкладено на 08.30 год 07.08.2024.

Позивачі відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зустрічний позов визнали, а відповідачка позивачка ОСОБА_3 визнала первісний позов.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_6 та відповідачами за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 та відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги визнали, визнання ними позову не суперечить їхнім інтересам, тому суд приймає визнання ними позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належало домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на будинковолодіння від 04.09.2002 (а.с. 9).

За життя, ОСОБА_4 , склав заповіт (а.с. 7), який посвідчений секретарем Тростянецької сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №18, відповідно до якого, спадкодавець зробив таке розпорядження: дві кімнати по 11.4 м.кв., загальною площею 22.8 м.кв., заповів позивачу відповідачу ОСОБА_2 , все решта майно заповів позивачці відповідачці ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18.11.2020 (а.с. 6), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із довідкою №Тр-091 від 01.11.2023 старости Тростянецького старостинського округу (а.с. 10), на день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані і проживали: відповідачка позивачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (вдова), позивачі відповідачі - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (онуки).

Звернувшись до нотаріуса із заявами про видачу їм свідоцтв про право власності на спадкове майно, сторонам по справі було відмовлено, оскільки у домоволодінні, яке входить в склад спадщини, немає двох кімнат по 11.4 м.кв., загальною площею 22.8 м.кв., а тому із змісту заповіту неможливо встановити яка частка у спадщині належить спадкоємцям за заповітом і за законом, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с. 8).

Отже, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за заповітом, окрім цього, відповідачка позивачка ОСОБА_3 має право на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатна вдова. Звернувшись до нотаріуса, сторонам по справі у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно було відмовлено, через неможливість визначення часток спадкового майна.

Таким чином, між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІV. Оцінка суду:

заслухавши пояснення позивачки відповідачки ОСОБА_1 та її представника, дослідивши докази, надані на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання сторонами первісного позову та зустрічного позову, суд приходить висновку, що первісний позов та зустрічний підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачами за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доведено належними та допустимими доказами, що їхньому дідусю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 належало домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склав заповіт, однак із змісту такого неможливо визначити частки спадкового майна. Крім того, відповідачка позивачка ОСОБА_3 також має право на частку у спадковому майні, як непрацездатна вдова (обов`язкова частка).

Як визначено ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Згідно зі ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Водночас, ч. 3 ст. 1235 ЦК України встановлює, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Положення ст. 1241 ЦК України регулюють інститут обов`язкової частки у спадщині, який призначений для задоволення матеріальних інтересів окремих осіб найближчих родичів спадкодавця і має на меті звуження свободи заповіту.

Сутність права на обов`язкову частку полягає в тому, що на користь осіб, визначених у ч. 1 ст. 1241 ЦК України відкривається спадщина у вигляді половини від тієї частки, право на яку б належало їм при спадкуванні за законом, незалежно від того, яким є зміст заповіту.

Суб`єктами права на обов`язкову частку є: малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця; непрацездатна вдова (вдівець) спадкодавця; непрацездатні батьки спадкодавця. При цьому право на обов`язкову частку у спадщині має окремо кожен з непрацездатних батьків спадкодавця. До непрацездатних осіб відносяться: а) особи, які досягли пенсійного віку, тобто віку, який дає їм підставу для одержання пенсії за віком, незалежно від того, чи продовжують вони працювати; б) особи з інвалідністю I, II та III груп.

Перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Аналіз ст. 1241 ЦК України дає підстави стверджувати, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту.

Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто, право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті ОСОБА_4 , є його непрацездатною вдовою, у зв`язку із чим вона має право на обов`язкову частку у спадщині.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Позивачі за первісним та зустрічними позовами звернувшись до нотаріуса за видачею їм свідоцтв про право на спадщину, яку вони прийняла після смерті ОСОБА_4 , отримали відмову, у зв`язку із неможливістю визначення часток спадкового майна.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, враховуючи, що спадкоємцями за заповітом є позивачі відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а відповідачка позивачка ОСОБА_3 є особою, яка має право на обов`язкову частку у спадщині, як непрацездатна вдова і факт відмови нотаріуса через неможливість визначення часток спадкового майна не позбавляє спадкоємців права отримати у власність спадкове майно, вимоги позивачів за первісним та зустрічним позовами, про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими.

Іншого способу захисту свого права, окрім як звернення до суду з даним позовом у сторін немає.

На підставі викладеного, ст. 16, 1217, 1218, 1235, 1241, 1261, 1296 ЦК України, ст. 13, 78, 81 ЦПК України, та керуючись ст. 200, 206, 258, 259, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/12 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 5/12 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/12 частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано - Франківського апеляційного суду.

Позивачі відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідачка позивачка: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: І.М.Андрусів