ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13755/24

Провадження № 22-ц/4820/1430/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Мазурок О.В. від 03 червня 2024 року про передачу на розгляд до іншого суду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживачів. В обґрунтування позову вказував, що на початку січня 2021 року натрапив на псевдоінвестиційну організацію під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». У телефонних розмовах менеджери вказаної компанії запропонували йому заробіток на продажу акцій. 13.01.2021 року менеджер умовив позивача сплатити «вступний внесок» в розмірі 250 доларів США на рахунок ФОП ОСОБА_2 , який, зі слів менеджера, є авторизованим представником компанії в Україні.

13.01.2021 року ОСОБА_1 сплатив вказаний вступний внесок в сумі 7200 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_2 . В подальшому він зрозумів, що має справу із шахрайською схемою.

Посилаючись на недійсність цієї угоди як укладеної з застосуванням нечесної підприємницької практики, просив стягнути з відповідача на його користь 7200 грн., 3489,48 грн. інфляційних витрат та 3 % річних в сумі 711,72 грн.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.06.2024 року передано справу №686/13755/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів на розгляд Дарницькому районному суду м. Києва.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, суд першої інстанції допустив звужене тлумачення споживчих правовідносин і неправомірно відмовив у застосуванні правил альтернативної підсудності, передбачених ч. 5 ст. 28 ЦПК України. Вказавши в оскаржуваній ухвалі про те, що на спірні відносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», суд першої інстанції фактично вдався до встановлення обставин, які мають значення для справи. Такі обставини повинні встановлюватися під час ухвалення рішення по суті справи, а їх оцінка на предмет достатності на стадії відкриття провадження у справі законом не передбачена.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Передаючи справи на розгляд Дарницькому районному суд міста Києва, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся з суду з позовом про стягнення коштів та згідно з викладеними у заяві обставинами позивач мав справу із шахрайською схемою, а отже, ці правовідносини не регулюються законом України «Про захист прав споживачів», підстави для визначення підсудності справи згідно ч. 5 ст. 28 ЦПК Україна відсутні. Тому застосовується правило загальної підсудності, відповідно до ст. 27 ЦПК України справу слід передати на розгляд суду за місцем проживання відповідача.

Проте з цим висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

За загальним правилом ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Критерії визначення підсудності за вибором позивача встановлені статтею 28 ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У позовній заяві ОСОБА_1 посилався на те, що між ним та відповідачем склалися правовідносини, які мали ознаки правочину з надання послуг. Цей правочин зі сторони ОСОБА_2 був здійснений з використанням нечесної підприємницької практики, тому в порядку застосування наслідків недійсності такого правочину згідно ч. 6 ст. 19 Закону «Про захист прав споживачів» просив стягнути сплачені ним кошти, а також моральну шкоду та відповідальність згідно ч. 2 ст. 625 ЦК.

Вказавши в оскаржуваній ухвалі про те, що на спірні відносини не поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», суд першої інстанції фактично вдався до встановлення обставин, які мають значення для справи.

Проте такі обставини та характер спірних правовідносин між сторонами повинні встановлюватися під час розгляду справи по суті.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 31.08.2023 року у справі № 990/114/23.

З врахуванням змісту позовної заяви суд першої інстанції безпідставно відмовив у застосуванні правил альтернативної підсудності, передбачених ч. 5 ст. 28 ЦПК України і дійшов помилкового висновку про передачу справи до Дарницького районного суду м. Києва на підставі ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 червня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 27 серпня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк