КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 вересня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/4202/24

Головуючий у першій інстанції - Галаган В.І.

Апеляційне провадження № 22-з/824/1234/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів: Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного судузаяву представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Сергія Валерійовича про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

Постановою Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 квітня 2024 року - скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 24 790,50 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - відмовлено (а.с. 75-79).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 липня 2024 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнка С.В. про виправлення описки у постанові Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року - задоволено. Виправлено описку у вступній та резолютивній частині постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року, а саме замість помилково зазначеного по-батькові позивача « ОСОБА_2 » правильно зазначити « ОСОБА_2 » (а.с. 95).

19 липня 2024 до Київського апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Сергія Валерійовича про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року. В обґрунтування заяви зазначав, що вважає вказану постанову незрозумілою та такою, що у відповідності до положень ст. 271 ЦПК України потребує роз`ясненню. Вказував, що відповідно до змісту мотивувальної частини постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року, суд визначив базовий розмір заборгованості по сплаті відповідачем ОСОБА_3 аліментів в сумі 24 790,50 грн. виходячи з розрахунку виконавчої служби станом на 01.03.2024 року, а не на 01.02.2024 року в розмірі 43 790,50 грн. на підставі Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 09.02.2024 року, при не оспорюванні його в порядку ч. 3 ст. 195 СК України відповідачем.

Одним з доводів обрання саме такого розміру заборгованості, тобто його зменшення у порівнянні із сумою попереднього розрахунку заборгованості місячної давнині, судом апеляційної інстанції зазначено додаткове надання відповідачем квитанцій про нібито сплати ним аліментів у період 2012-2014 років та не оспорювання позивачем відповідних дій виконавчої служби в судовому порядку. На обґрунтування свого висновку судом в абзаці 3 на аркуші 9 постанови наявний перелік 11 платіжних квитанцій про переказ на рахунок ОСОБА_2 аліментів - грошових коштів у розмірі 1000,00 грн., а всього 11 000,00 грн. Проте, навіть при відніманні, в разі додаткового зарахування за наведеними квитанціями кошті від суми заборгованості і розмірі 43 790,50 грн. станом на 01.02.2024 року сума заборгованості склала 32 790,50 грн.

Крім того, з посилання в абзаці 4 аркуші 8 постанови вбачається, що у наведених вище квитанціях № 14771810, № 15027242, № 15307823, 15568581, № 21261163, № 19898240, № 20140524 платником зазначено ОСОБА_2 , а відомостей про сплату цих коштів ОСОБА_3 вказані квитанції не містять. Отже, підстав для врахування наведених квитанцій для зменшення заборгованості відповідача станом на 01.02.2024 року немає, оскільки платником зазначена саме позивач, але навіть враховуючи їх, шляхом віднімання від суми заборгованості в розмірі 43 790,50 грн. станом на 01.02.2024 року сума заборгованості склала б 36 790,00 грн.

Також, звертав увагу на абзац 5 на аркуші 8, в якому зазначено, що інші, надані платником ОСОБА_3 квитанції не підтверджують сплату аліментів відповідачем на утримання ОСОБА_4 , оскільки в призначенні платежу зазначено «поповнення карткового рахунку ОСОБА_2 », тобто, відомості, що вказані суми грошових коштів були перераховані ОСОБА_2 на виконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , в наданих відповідачем квитанціях немає. Такими іншими квитанціями залишаються: № 20360927, № 21489464, № 22192357, № 19375868. Отже, навіть враховуючи тільки їх, шляхом віднімання від суми заборгованості і розмірі 43 790,50 грн. станом на 01.02.2024 року, сума заборгованості склала би 39 790,00 грн. Відтак, незрозуміло, на підставі чого судом був визначений базовий розмір заборгованості відповідача ОСОБА_3 станом на 01.02.2024 року саме в сумі 24 790,50 грн.

Вважав незрозумілими висновки суду, що позивач у встановленому законом порядку не звертався до суду зі скаргою на державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо складеного ним розрахунку заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що відзив представника відповідача ОСОБА_3 на позовну заяву із розрахунком заборгованості державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) станом на 01.03.2024 року надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва та зареєстрований 01.04.2024 року, а позивачем власноручно був отриманий тільки 22.04.2024 року, після ухвалення рішення по справі. Крім того, представник позивача наполягав, що до поштового відправлення позивачу розрахунок заборгованості станом на 01.03.2024 року наданий не був. Відтак, позивач не могла скористатись своїм правом щодо оскарження дій державного виконавця щодо розміру заборгованості відповідача ОСОБА_5 станом на 01.03.2024 року, оскільки про його наявність дізналась лише після ухвалення рішення (101-102).

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Виходячи з приписів вказаної норми, підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, та без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові 14 червня 2018 року у справі № 800/507/17 (провадження № 11-263сап18).

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України (наразі ст. 271) роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Розглядаючи заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко С.В. про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року, колегія суддів вважає, що мотивувальна та резолютивна частини постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 24 790,50 грн., є чіткою, зрозумілою, не допускає різного тлумачення, а обставини, що, на думку заявника, є підставою для роз`яснення рішення, фактично зводяться до незгоди з постановою апеляційного суду щодо розміру стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини.

Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко С.В. про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року слід відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 271 ЦПК України про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Корнієнко Сергія Валерійовича про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 15 липня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова