Справа 688/1988/24
№ 2/688/675/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06 серпня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши в письмовому провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

03.05.2024 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 494057133 від 02.08.2019 в сумі 23277,89 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 2 серпня 2019 року між TOB «ФК «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . 07.10.2016 між TOB «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» передало (відступило) АТ «Таскомбанк» належні ТОВ «ФК «ЦФР» права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них. 08.11.2023 між АT «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/10-Ф від 08.11.2023, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні АТ «Таскомбанк» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором з відповідачем. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в сумі 23277,89 грн., з яких 10231,87 грн. - загальна заборгованість по тілу кредиту, 1696,91 грн. - загальна заборгованість по відсоткам, 11349,11 грн. - загальна заборгованість по комісії. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Ухвалою суду від 6 серпня 2024 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.08.2019 ОСОБА_1 оформив заяву № на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» в сумі 38000 грн. та 360 грн. як оплату ТОВ «Май Сейфеті» за пакет послуг «Охоронець КредитМаркет24».

07.10.2016 між ПАТ «Таскомбанк» та TOB «ФК «Центр фінансових рішень» укладено Договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «Таскомбанк» за плату права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договорами забезпечення до них, вказаними у Реєстрі боржників.

Реєстр боржників в матеріалах справи відсутній.

08.11.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ПАT«Таскомбанк» укладено Договір факторингу № НІ/11/10-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату право вимоги до боржників за кредитними договорами згідно Додатку 1, що є невід`ємною частиною договору.

Додаток № 1 до договору в матеріалах справи відсутній.

Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором № від 02.08.2019 станом на 31.03.2024 становить 23277,89 грн., яка складається з:

-10231,87 грн. заборгованість по тілу кредиту,

-1696,91 грн. заборгованість по відсоткам,

-11349,11 грн. заборгованість по комісії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або ж таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (щодо позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст.12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

У відповідності до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 42386,02 грн., однак доказів надання відповідачу кредитних коштів, їх розміру суду не надало.

Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16, належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Відповідно до ч.2 ст.9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказана позиція неодноразово підтверджена судовою практикою Верховного Суду: у постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16, від 14.06.2018 у справі № 364/737/17, від 30.01.2018 по справі №161/16891/15-ц.

Наявність лише розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 02.08.2019 року, який не містить розрахунку відсотків та комісії, не є доказом наявності кредитної заборгованості, оскільки не є первинними документами, які підтверджують отримання кредитів відповідачем та користування ними.

За таких обставин, судом не встановлено належними та допустимими доказами наявності кредитної заборгованості у відповідача за кредитним договором № від 02.08.2019 року.

Крім того, позивач не надав доказів наявності у нього права вимоги до відповідача, оскільки реєстри прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР від 07.10.2016 та до договору факторингу № № НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 не надані суду.

Наданий суду сформований представником ТОВ «ФК «ЄАПБ» Дараган Ю.О. 15.04.2024 витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/10-Ф від 08.11.2023 року не засвідчений належним чином, оскільки не містить запису про відповідність їх оригіналу цього документа.

Ст.95 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 08.05.2019 року в справі № 160/7887/18 під час перевірки копій документів слід брати до уваги правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 ороку N 55, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року N 1000/5, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до п.2 розділу 1 зазначених Правил витяг це засвідчена копія частини тексту службового документа.

Відповідно до п.8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій". У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення "Згідно з оригіналом" чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.

За таких обставин, судом не встановлено належними та допустимими доказами наявності у позивача права вимоги до відповідача за кредитним договорам № від 02.08.2019 , що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Відтак, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 серпня 2024 року.

Суддя Н.Л. Стаднічук