Справа № 206/292/23
Провадження № 2/206/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2024 м.Дніпро

Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Бублейник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, вул. Казимира Малевича, 31, м.Київ, 03680) про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У провадження Самарського районного суду міста Дніпропетровська 24.01.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява обґрунтована тим, що 05.09.2022 року в м. Дніпро, ж/м Придніпровськ, в районі буд. 1 по вул. 20-річчя Перемоги, з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом автомобілем Hyundai Tucson, д.р.н. НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого належний ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень, а позивач матеріального збитку.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується електронним Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП 05.09.2022 року. Цивільно-правова відповідальність винного у дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди, застрахована страховою компанією ПрАТ "СК"ВУСО" на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № ЕР/208308152.

06.09.2022 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до ПрАТ "СК"ВУСО" із повідомленням про ДТП та заявою на виплату страхового відшкодування.

18.10.2022 року ПрАТ "СК"ВУСО" виплатила страхове відшкодування у розмірі 32511,91 грн.

27.10.2022 року ОСОБА_1 , через представника звернувся до ПрАТ "СК"ВУСО" із запитом щодо надання документів на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди та вимогою стосовно доплати страхового відшкодування в розмірі, встановленому у висновку експерта ОСОБА_4 № 3809/22 від 23.09.2022 року, складеному на замовлення Позивача.

ПрАТ "СК"ВУСО" листом від 31.10.2022 року повідомила, що підстав для доплати страхового відшкодування не вбачає, звіту №19431, згідно з яким визначено розмір заподіяної шкоди не направила. Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування. Страховик не узгодив з Позивачем розмір страхового відшкодування та не ознайомив зі звітом № 19431, складеним на замовлення Страховика, а тому Позивач був позбавлений можливості зазначити свої зауваження до звіту.

Позивач звернувся до суду за захистом порушеного права та просив стягнути з ПрАТ "СК"ВУСО" суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 17488,09 грн.

В обгрунтування позову вказав, що згідно висновку експерта ОСОБА_4 № 3809/22 від 23.09.2022 року, складеного на замовлення Позивача вартість відновного ремонту транспортного засобу ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 склала 94897,52 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 85210,52 грн., отже вартість відновленого ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 85210,52 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 22384,04 грн.

Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди згідно ст. 30 Закону складає 62826,48 грн. ( 85210,52 грн.- 22384,04 грн.).

Ліміт відповідальності Страховика у випадку оформлення Європротоколу складає 50 000,00 грн.

Оскільки, ПрАТ "СК"ВУСО" було виплачено 32511,91 грн, то сума недоплаченого страхового відшкодування складає 17488,09 грн., що розраховується наступним чином: 50 000,00 грн. (ліміт відповідальності Страховика, оскільки розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_4 є більшим та складає 62826,48 грн.) 32511,91 грн. (виплачене страхове відшкодування)-0,00 грн. (франшиза). Також, позивач просив стягнути витрати на оплату послуг експерта в розмірі 2650,00 грн. та судовий збір.

Представник відповідача ПрАТ "СК"ВУСО" надав до суду відзив на позов, позовні вимоги не визнав у повному обсязі. Вказав, що Страховиком своєчасно направлено на огляд свого представника, розмір страхового відшкодування розраховано вірно, підстави для доплати відсутні, а також до відзиву направив копію звіту оцінювача ОСОБА_5 № 19431 від 10.10.2022 року, складеного на замовлення ПрАТ "СК"ВУСО".

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній заперечував проти обставин, викладених у відзиві та просив задовольнити позовні вимоги. У відповіді на відзив представник Позивача звернув увагу, що оцінювач ОСОБА_5 не оглядав пошкоджений транспортний засіб ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 , а тому його звіт складено з порушенням п. 1.3, 5.1, 5.5, 8.1, 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Аналогічна позиція викладена в постанові ВП ВСУ від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц. Звернув увагу на те, що ОСОБА_5 не врахував всі вихідні дані Акту огляду, складеному іншим представником Страховика Мамченко В., який був присутнім на огляді, зокрема не було враховано всі запасні частини, які підлягають заміні та були зазначені в Акті огляду, окрім цього Акт огляду було дозаповнено вже після ознайомлення із ним представника Позивача. Відповідно представник позивача звернувся із клопотанням про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи проведення якої доручити Дніпропетровському НДІСЕ.

В судове засідання представник Позивача, ОСОБА_6 подала заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи без участі Позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник ПрАТ "СК ''ВУСО", ОСОБА_7 надав письмову заяву, в якій просив визнати Висновок експерта № 4091-23 від 08 березня 2024 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (ДніпроНДІСЕ), який складено за результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи, таким, що не відповідає ст.ст. 77, 79 ЦПК України, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення. Зробити розподіл судових витрат 8000,00 грн. Також просив розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали цивільної страви та надані письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Від представника Позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду позову в частині стягнення матеріальної шкоди із ОСОБА_2 у зв`язку із добровільним врегулюванням спору.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника Позивача про залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди з відповідача ОСОБА_2 .

Також представником Позивача було надіслано клопотання про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи проведення якої доручити Дніпропетровському НДІСЕ.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника Позивача про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, проваження по справі було зупинено. Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮУ.

Ухвалою суду від 05 червня 2024 року відновлено провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі направлення до суду висновку експерта № 4091-23 від 08 березня 2024 року Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

За змістом ст.ст.12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Матеріалами справи підтверджується, що 05.09.2022 року в м. Дніпро, ж/м Придніпровськ, в районі буд. 1 по вул. 20-річчя Перемоги, з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом автомобілем Hyundai Tucson, д.р.н. НОМЕР_2 сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого належний ОСОБА_3 автомобіль ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 зазнав механічних пошкоджень, а позивач матеріального збитку.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується електронним Європротоколом, який було складено сторонами на місці ДТП 05.09.2022 року.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винного у ДТП водія ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ ''СТРАХОВА КОМПАНІЯ ''ВУСО'' на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності водіїв № ЕР/208308152 .

На заяву позивача про виплату страхового відшкодування від 06.09.2022 року відповідачем була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 32511,91 гривень на особистий рахунок Позивача.

Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та звернувся до суду за захистом порушеного права.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

При розрахунку вказаного страхового відшкодування ПрАТ "СК ''ВУСО" керувався звітом оцінювача ОСОБА_5 № 19431 від 10.10.2022 року, який було проведено на підставі Акту огляду пошкодженого ТЗ іншим представником ОСОБА_8 .

Позивач звернувся до судового експерта ОСОБА_4 для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля.

Згідно висновку експерта ОСОБА_4 № 3809/22 від 23.09.2022 року вартість відновного ремонту транспортного засобу ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 склала 94897,52 грн., ринкова вартість КТЗ до ДТП складає 85210,52 грн., отже вартість відновного ремонту більше ринкової вартості, а тому матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості автомобіля 85210,52 грн., оскільки відновлювати КТЗ економічно недоцільно.

Ринкова вартість колісного транспортного засобу автомобіля ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 , у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 22384,04 грн.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, розмір заподіяної матеріальної шкоди згідно ст. 30 Закону складає 62826,48 грн. ( 85210,52 грн.- 22384,04 грн.).

Ліміт відповідальності Страховика у випадку оформлення Європротоколу складає 50 000,00 грн.

Оскільки, ПрАТ "СК"ВУСО" було виплачено 32511,91 грн, то сума недоплаченого страхового відшкодування складає 17488,09 грн., що розраховується наступним чином: 50 000,00 грн. (ліміт відповідальності Страховика, оскільки розмір заподіяної шкоди згідно висновку експерта ОСОБА_4 є більшим та складає 62826,48 грн.) 32511,91 грн. (виплачене страхове відшкодування)-0,00 грн. (франшиза).

В процесі розгляду справи було задоволення клопотання представника Позивача та по справі призначено судову транспортно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Згідно висновку судової транспортно-товарзнавчої експертизи № 4091-23 від 08.03.2024 року матеріальний збиток причинений в результаті пошкодження автомобіля ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 станом на 05.09.2023 року складає 82728,66 грн., ринкова вартість транспортного засобу ВАЗ 2110, д.р.н. НОМЕР_3 у аварійному (пошкодженому) стані після ДТП складає 27381,46 грн.

Таким чином, розмір заподіяної шкоди складає 55 347,20 грн. (82728,66 грн.- 27381,46 грн.), що перевищує ліміт відповідальності Страховика за Європротоколом.

Надаючи правову оцінку висновку судової транспортно-товарзнавчої експертизи № 4091-23 від 08.03.2024 року суд виходить з наступного.

Порядок розрахунку розміру шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, встановлений законодавчо, регламентується Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 липня 2009 року № 1335/5/1159) зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/839 (далі - Методика.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ визначені у Методиці яка застосовується, серед іншого, з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Згідно п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 1.3 вказаної Методики, вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Тому, з урахуванням вимог п. 1.3 даної Методики слід дійти висновку, що будь-який розрахунок матеріального збитку без урахуванням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів буде суперечити наведеному в п. 2.4. поняттю вартості матеріального збитку.

Однією з головних вимог, передбачених Методикою, є особистий огляд колісних транспортних засобів оцінювачем (експертом), про що зазначено в п. 5.1 Методики.

Відповідно до п. 5.5 Методики, під час технічного огляду КТЗ оцінювач (експерт) повинен: а) перевірити відповідність ідентифікаційних даних КТЗ записам у наданих документах; б) перевірити укомплектованість КТЗ, установити комплектність, наявність додаткового обладнання; в) установити пробіг за одометром; г) зафіксувати інформативні ознаки раніше виконаного відновлювального ремонту КТЗ; ґ) установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

Згідно з п. 8.1, 8.5 вказаної Методики, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.

За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. У разі проведення судової автотоварознавчої експертизи за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта.

Наведені вище норми Методики, вказують на те, що за результати огляду ТЗ оформлюються оцінювачем (експертом) відповідним документом: звітом про оцінку майна (якщо він складається оцінювачем), або висновком експерта (якщо складається судовим експертом).

Відповідно п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 № 142/5/2092 (надалі Методика), Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Тобто, визначення матеріального збитку чи вартості ТЗ без його особистого огляду можливо лише експертом (а не оцінювачем), який складає висновок, і тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив (ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд.

Крім цього вказаною Методикою передбачено, що з метою дотримання п. 5.5 Методики оцінювач зобов`язаний установити характер і обсяги пошкоджень на момент особистого огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.

У випадку, якщо ж звіт про оцінку транспортного засобу складений взагалі без його огляду, такий звіт є не належним доказом у справі про що зазначено в п.45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі №752/16797/14-ц та у постановах Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 607/14918/15-ц, від 16 травня 2019 року по справі № 202/7844/16-ц, та від 04 вересня 2019 року по справі № 703/4445/15-ц.

Варто також зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Відповідно ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

Матеріали справи не містять доказів того, що власник пошкодженого майна доручав проведення оцінки свого майна іншим суб`єктам оціночної діяльності окрім експерта ОСОБА_4 , який безпосередньо оглядав пошкоджений ТЗ позивача.

Оцінювач ОСОБА_5 при складанні звіту № 19431 від 10.10.2022 року не попереджався про кримінальну відповідальність, діяв від імені страхової компанії на підставі договору доручення, що може свідчити про його заінтересованість при вчиненні дій в інтересах відповідача. Доказів того, що вказаний оцінювач ОСОБА_5 має свідоцтво судового експерта, яке надавало б йому право складати висновки експертного дослідження без особистого огляду об`єкта дослідження, суду не надано .

Натомість, висновок експерта ОСОБА_4 № 3809/22 від 23.09.2022 року, складений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який було складено тим же експертом, що проводив саме експертне дослідження на замовлення позивача. Експерт ОСОБА_4 обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок про що зазначено у висновку.

Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти до уваги та ґрунтувати своє рішення у справі на результатах висновку експерта ОСОБА_4 № 3809/22 від 23.09.2022 року, розрахунки якого були підтвердженні висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4091-23 від 08.03.2024 року.

З наведених вище підстав суд вважає позовні вимоги до відповідача в частині доплати страхового відшкодування обґрунтованими, підтвердженими належим доказами та такими що підлягають до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного розрахунку: 85210,52 грн. (вартість транспортного засобу до ДТП на підставі висновку експерта ОСОБА_4 ) - 22384,04 грн. (вартість транспортного засобу після ДТП)= 62826,48 грн., враховуючи, що максимальний ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну в результаті пошкодження майна у випадку складання сторонами Європротоколу складає 50000,00 грн., то розмір невідошкодованого страхового відшкодування становить 17488,09 гривень (50000,00 грн. - 32511,91 грн. (фактично сплачене відповідачем відшкодування).

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.

У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, таке право є гарантованою Конституцією України можливістю фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги (абз. 2 п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000). Це право є одним із конституційних, невід`ємних прав людини і має загальний характер; реалізація права на правову допомогу не може залежати від статусу особи та характеру її правовідносин з іншими суб`єктами права; вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати; конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість (абз. 3, 4, 5 пп. 3.1, абз. 1 пп. 3.2 п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009).

П. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, ч. 2 вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано договір № 1 від 16.11.2022 року, Додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 1 від 16.11.2022 року, Акт прийому-передач виконаних робіт № 1 від 16.11.2022 року договору про надання правничої допомоги № 1 від 16.11.2022 року, квитанція про оплату послуг з надання правничої допомоги в розмірі 6000,00 грн.

Отже, витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними доказами, є співмірними з тяжкістю справи, об`єктивно необхідними, пов`язані з наданням позивачу правничої допомоги.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно дост. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.(а.с.1, т.1), витрати на проведення авто товарознавчого дослідження 2650,00 гривень (а.с.61 т.1), та витрати позивача на судову транспортно-товарознавчу експертизу в розмірі 14028,32 грн.(а.с.7-8 т.2) та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. (а.с.73 т.1), які підтвердженні належними розрахунковими документами, та які наявні в матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 22, 29, 36, 38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12-13, 76-82, 141, 169, 247, 258-259, 263 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, вул. Казимира Малевича, 31, м.Київ, 03680) про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, вул. Казимира Малевича, 31, м.Київ, 03680) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) недоплачене страхове відшкодовування в розмірі 17488 (сімнадцять тисяч чотириста вісімдесят вісім) гривень 09 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, вул. Казимира Малевича, 31, м.Київ, 03680) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривень 40 коп., витрати на автотоварознавчу експертизу в розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) гривень 00 коп. та витрати на судову транспортно-товарознавчу експертизу в розмірі 14028 (чотирнадцять тисяч двадцять вісім) гривень 32 коп., та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Нестеренко