Провадження № 2/337/1448/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину суми додаткових витрат, які були витрачені нею у зв`язку з хворобою неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5376,00 грн., та суму додаткових витрат, які були витрачені у зв`язку з хворобою неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5285,00 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 17.04.2010 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.01.2023. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після припинення шлюбних відносин сторін залишилися проживати разом з нею. Згідно з судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2022 у справі ЄУН 337/2638/22 з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, і не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.08.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При цьому вона несе більше витрат на утримання дітей, у тому числі додаткових. На лікування доньки ОСОБА_3 позивачкою було витрачено 10725,00 грн, на лікування сина ОСОБА_4 - 10570,00 грн, що підтверджується актами здачі-прийому робіт (надання стоматологічних послуг) від 21.05.2023, виданими ФОП ОСОБА_5 , чеками про сплату на користь ФОП ОСОБА_6 , випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої на ім`я ФОП ОСОБА_5 . Відповідач не бажає приймати участь у додаткових витратах на дітей, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовом про стягнення половини розміру додаткових витрат, які були викликані стоматологічними послугами доньки та сина.

Ухвалою суду від 04.06.2024 за вказаним позов відкрито спрощено позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін.

Цією ж ухвалою від 04.06.2024 сторонам встановлені строки для подання заяв по суті спору. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснено, що копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана), зокрема, позивачу одночасно з його надісланням (наданням) до суду.

08.06.2024 відповідач ОСОБА_2 отримав копію ухвали про відкриття провадження від 04.06.2024, позовну заяву та додані до неї документи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

01.07.2024 відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому він заперечив проти задоволення позовних вимог позивачки та зазначив, що доводи позивачки про понесення нею додаткових витрат на лікування зубів дітей та надання лікарем-стоматологом медичної послуги є безпідставними, оскільки заявлені позивачем витрати на медичний огляд та надання профілактичної послуги не були пов`язані з каліцтвом чи тяжкою хворобою дітей, не викликані особливими обставинами, а тому не підпадають під визначення додаткових витрат в розумінні ст.185 СК України. Зазначені витрати покриваються коштами, які вона отримує як аліменти. Позивачкою не доведено особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з відповідача на утримання дітей, не надала доказів погодження з відповідачем таких додаткових витрат на дітей. Відповідач сплачує на утримання дітей аліменти, проте позивачка усунула його від спілкування з дітьми, а вирішення всіх питань щодо їх виховання, навчання, розвитку приймає самостійно. Акт виконаних робіт повинен містити усі необхідні реквізити, передбачені ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Квитанції про оплату неможливо вважати належними та допустимими доказами здійснення позивачем оплати за проведення лікування, оскільки грошові кошти переказані на невідомий рахунок одержувача з призначенням платежу «сплачено безконтактно, плата успішна», а не сплата за проведення лікування (або сплата за актом виконаних робіт, за договором, рахунком тощо), щоб могло ідентифікувати платіж саме за лікування дітей.

12.07.2024 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив в якій вона зазначила, що оплата за стоматологічні послуги (лікування карієсу, рентгенологічні знімки зубів, анестезія тощо) є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами хворобою дітей. Акти здачі-прийняття робіт (надання стоматологічних послуг) містять дату та обсяг наданих послуг. Фіскальні чеки, яка вона наразі отримала, містять: дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг наданих послуг, вартість за одиницю виміру наданих послуг, електронний цифровий підпис, тому є належними, допустимим та достатніми доказами на підтвердження сплати нею за отримані послуги. З приводу того, що додаткові витрати (сплата за стоматологічні послуги) покриваються коштами, які вона отримує в якості аліментів, зазначає, що станом на 03.06.2024 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 25660,60 грн. Після звільнення відповідача у серпні 2022 року з ТОВ «Запорізький завод кольорових металів», він став на облік до центру зайнятості, де отримував допомогу по безробіттю і йому на двох дітей нараховували 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. Починаючи з лютого 2023 року відповідачу нараховували аліменти як на непрацюючого та з урахуванням середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Проте аліменти сплачувались нерегулярно та не в повному обсязі. З 23.02.2024 відповідач влаштувався у ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», його дохід за травень 2024 року ставив 24726,13 грн., з його заробітку стягується заборгованість по аліментам та поточні платежі. Таким чином додаткові витрати на дітей не покривались аліментами. Твердження відповідача, що вона не обговорювала з ним той факт, що збирається до стоматолога для лікування зубів дітей, не відповідає дійсності. Вона повідомляла відповідача про наявну проблему у дітей та необхідність звернення до стоматолога, а також про те, що ці послуги будуть платними, на що він згоду і погодився оплатити половину суми за лікування. До відповіді на відзив додає розгорнуті фіскальні чеки по оплату послуг стоматолога. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

22.08.2024 відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняття його до розгляду, про поновлення строку для подання додаткових письмових доказів та доручення їх до матеріалів справи.

22.08.2024 в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати суд ухвалив поновити відповідачу ОСОБА_2 строк для подання відзиву на позовну заяву, додаткових письмових доказів та прийняти їх до розгляду, а позивачу ОСОБА_1 за її клопотанням поновити строк для подання письмових доказів, які долучені до відповіді на відзив, та прийняти їх до розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, які викладені у позовній заяві та у відповіді на відзив, просила позов задовольнити, вирішити питання про судові витрати, у тому числі на правову допомогу.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, які викладені у відзиві на позовну заяву, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що сторони у справі, а саме позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 17.04.2010 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.01.2023. Рішення набрало законної сили 25.02.2023.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які після припинення шлюбних відносин сторін залишилися проживати разом з матір`ю позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2022 у справі ЄУН 337/2638/22 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менш, нж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, і не більше десяти прожиткових мінімумів, встановлених на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.08.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до даних, які містяться у копії акту здачі-прийняття робіт (надання стоматологічних послуг) № б/н від 21.05.2024, який наданий ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у зв`язку з встановленням діагнозу хронічний карієс у період з 22.12.2023 по 12.03.2024 надані наступні послуги: 22.12.2023 лікування карієсу та професійна гігієна 16 зубу, вартість 1620 грн; 05.01.2024 лікування карієсу, лікувальна прокладка, анестезія 36 зубу, вартість 2000 грн; 14.01.2024 лікування карієсу 46 зубу, вартість 1260 грн; 30.01.2024 лікування карієсу, анестезія 24 зубу, вартість 1750 грн; 24.02.2024 лікування карієсу, рентгенологічний знімок, анестезія 14,15 зубів, вартість 2835 грн; 12.03.2024 лікування карієсу 26 зубу, вартість 1260 грн. Загальна вартість наданих послуг 10725 грн.

Згідно з копіями чеків, які додані до позовної заяви, на користь ФОП ОСОБА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , сплачено: 22.12.2023 - 1620 грн; 05.01.2024 - 2000 грн; 14.01.2024 - 1260 грн; 30.01.2024 - 1750 грн; 24.02.2024 - 2835 грн; 12.03.2024 - 10725 грн. Усього на суму 10725,00 грн.

Відповідно до даних, які містяться у копії акту здачі-прийняття робіт (надання стоматологічних послуг) № б/н від 21.05.2024, який наданий ФОП ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у зв`язку з встановленням діагнозу хронічний карієс у період з 18.02.2024 по 18.05.2024 надані наступні послуги: 18.02.2024 рентгенологічний знімок 16 зубу, вартість 150 грн; 20.02.2024 лікування карієсу, анестезія 16 зубу, вартість 1600 грн; 27.02.2024 лікування карієсу46,47 зубів, вартість 2520 грн; 20.04.2024 лікування карієсу 36,37 зубів, вартість 2520 грн; 18.05.2024 лікування карієсу14, 24, 26 зубів, вартість 3780 грн. Загальна вартість наданих послуг 10570,00 грн.

Згідно з копіями чеків, які додані до позовної заяви, на користь ФОП ОСОБА_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , сплачено: 18.02.2024 -150 грн; 20.02.2024 - 1600 грн; 27.02.2024 - 2520 грн; 20.04.2024 - 2520 грн; 18.05.2024 - 3780 грн. усього на суму 10570,00 грн.

Аналогічна інформація разом з переліком наданих стоматологічних послуг мітиться у фіскальних чеках, наданих позивачкою разом з відповіддю на відзив.

Аналогічна інформація, а також перелік наданих стоматологічних послуг дітям та їх оплату, мітиться у фіскальних чеках, наданих позивачкою разом з відповіддю на відзив.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами економічної діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є зокрема: стоматологічна практика (86.23), інша діяльність у сфері охорони здоров`я (86.90).

Згідно з розрахунком, який складений державним виконавцем Хортицького ВДВС у місті Запоріжжі у ВП 69705196, заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей станом на 01.05.2024 становить 25660,60 грн.

Відповідно до довідки про доходи відповідача ОСОБА_2 від 26.06.2024, він працює на ПАТ «Запоріжсталь» та його заробіток з березня 2024 по травень 2024 склав 56256,59 грн. За вказаний період у квітні та травні 2024 року відраховані аліменти у розмірі 16746,78 грн.

Відповідно до копії квитанції від 20.08.2024, ОСОБА_2 на депозитний рахунок Хортицього ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) перерахував 37300,00 грн. як аліменти по ВП 69705196.

Як пояснили сторони в судовому засіданні наразі заборгованість по аліментам у відповідача перед позивачем відсутня.

Також судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працює та отримує заробітну плату від Територіального відділу освіти Хортицького району Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради. Розмір її заробітної плати з січня 2024 року по 1 квітня 2024 року становив 7534,50 грн на місяць.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин 1, 2 ст.27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із різновидів зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (ч. 1 ст.185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

За ч.2 ст.185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

В даному випадку суд виходить зі змісту ст.185 СК України, яка вказує на те, що батьки в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах.

Дане положення стосується особливих обставин, перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить зокрема, випадки, коли дитина страждає на певну хворобу.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, що кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 2-1161/2011, від 04.12.2019 у справі №320/383/19, від 12.03.2020 у справі №520/126821/17.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ними аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Додаткові витрати на утримання дитини - це не додаткові кошти, які належить стягувати з платника аліментів через те, що сума аліментів не покриває всіх необхідних витрат на дитину, які включають в себе, зокрема, придбання одягу, взуття, іграшок, продуктів харчування, підручників, оплату навчання в школі, проведення дозвілля дитини.

Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Як вбачається з наданих позивачкою доказів, понесені позивачкою ОСОБА_1 витрати на утримання неповнолітніх дітей сторін складаються з витрат на послуги стоматології.

На думку суду, зазначені витрати, понесені позивачкою на лікування неповнолітніх дітей сторін та документально підтверджені в розмірі 10725,00 грн. на доньку ОСОБА_8 та 10570,00 грн на сина ОСОБА_9 , є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими ст.185 СК України, оскільки зумовлені наявністю відповідної хвороби зубів у дітей, які потребували лікування, здійснені для подальшого належного розвитку дітей та пов`язані із підтримкою стану їх здоров`я.

У матеріалах справи наявні акти виконаних стоматологічних робіт, які відповідачем не спростовані, містять відомості про найменування послуг, їх вартість, факт повної оплати вказаних послуг засвідчують фіскальні чеки, копії яких теж містяться в матеріалах справи.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню та стягненню з відповідача підлягає половина фактично понесених позивачкою додаткових витрат на стоматологічні послуги дітей, а саме на лікування доньки ОСОБА_8 у розмірі 5362,50 грн та на лікування сина ОСОБА_9 5285,00 грн.

При цьому суд враховує, що при обрахуванні позивачкою розміру додаткових витрат, який складає половину суми додаткових витрат, які були витрачені у зв`язку з хворобою доньки ОСОБА_8 , останньою була допущена арифметична помилка, оскільки половина суми витрат від 10725,00 грн. становить 5362,50 грн, а не 5376,00 грн., як нею заявлено у позовних вимогах.

Таким чином позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Твердження відповідача щодо того, що понесені позивачкою витрати на лікування дітей у стоматолога не відносяться до додаткових витрат, є безпідставними, оскільки витрати на лікування у стоматолога зумовлене наявністю відповідної хвороби у дітей - хронічного карієсу, яка потребувала лікування і в розумінні ст. 185 СК України витрати на таке лікування є додатковими витратами.

Щодо посилань відповідача на те, що позивачкою не надано суду належних доказів щодо оплати наданих стоматологічних послуг, не заслуговують на увагу, оскільки позивачкою подано копії актів здачі-прийняття робіт (надання стоматологічних послуг) ФОП ОСОБА_5 , що засвідчені печаткою та підписом лікаря-стоматолога ФОП ОСОБА_5 , відомості про яку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також копії фіскальних чеків про сплату ФОП ОСОБА_5 за стоматологічні послуги за вказаними актами.

Зазначені акти та фіскальні чеки не спростовані відповідачем, містять відомості про найменування послуги, її вартість та засвідчують факт повної оплати послуг.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами відсутність необхідності у проведеному дітям лікуванні та доцільності здійснення позивачкою відповідних заходів, спрямованих на лікування дітей, викликаних хворобами останніх (хронічний карієс), а також не спростовано розмір понесених у зв`язку з цим додаткових витрат.

Доводи відповідача в тій частині, що ці витрати не були погоджені з батьком, а тому мати дитини їх понесла на власний розсуд, не можуть бути прийняті в якості підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки така норма не має імперативного характеру, вказані обставини не впливають на висновки суду щодо обов`язку батька брати участь у додаткових витратах на дитину в частині стоматологічного лікування, яке було необхідними для дітей.

Те, що відповідач сплатив заборгованість по аліментам, які з нього стягуються на користь позивача, не звільняє його від виконання обов`язку щодо участі у додаткових витратах на дітей. Доказів про тяжкий матеріальний стан батька ОСОБА_2 , який є працездатним та отримує наразі регулярний дохід у вигляді заробітної плати, або інших доказів, які б вказували на неможливість останнього брати участь у додаткових витратах на дитину, суду не надано.

Таким чином позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача та користь позивачки половину суми додаткових витрат, які були витрачені нею у зв`язку з хворобою неповнолітньої доньки ОСОБА_8 у розмірі 5362,50,00 грн., та суму додаткових витрат, які були витрачені у зв`язку з хворобою неповнолітнього сина ОСОБА_9 у розмірі 5285,00 грн.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат понесених позивачкою, суд враховує наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем надано: копію договору №1-КТ про надання правничої (юридичної) допомоги від 23.05.2024, який укладений між позивачкою та адвокатом Ярошенко О.О.; копію додаткової угоди №1 до договору №1-КТ про надання правничої (юридичної) допомоги від 23.05.2024, яка укладена між позивачкою та адвокатом Ярошенко О.О. та містить найменування юридичної послуги: підготовка та складання позовної заяви та вартість послуги - 2000 грн.; копію рахунку №02/05 від 27.05.2024 про необхідність сплати надавачу послуги адвокату Ярошенко О.О. отримувачем послуги ОСОБА_1 за надані послуги 2000,00 грн; копію підписаного сторонами акт наданих послуг від 27.05.2024, який містить назву наданої послуги: правова допомога складання в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позовної заяви, суму винагороди 2000 грн; платіжну квитанцію від 27.05.2024 про перерахування ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_10 2000,00грн. за послуги правової допомоги.

Суд приходить до висновку, що надані документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивачка понесла на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.

Від відповідача заперечень проти розміру витрат позивачки на правову допомогу, клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не надходило.

Отже, виходячи з предмету спору, складності справи та значення справи для сторін, критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу, розумності їх розміру, суд, відповідно до вимог ст.137 ЦПК України, вважає, що доведеним розміром витрат на послуги адвоката під час судового розгляду у даному випадку суму 2000 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, такі витрати на правову допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1997,40 грн., виходячи з розрахунку: 10647,50 грн. (загальна сума заявлених вимог) х 100% : 10661 грн. (загальна сума задоволених вимог) = 99,87%; 99,87 % х 2000,00 грн. :100 % = 199,40 грн.

Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення додаткових витрат на дитину, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1209,63 грн., виходячи з розрахунку: 10647,50 грн. (загальна сума заявлених вимог) х 100% : 10661 грн. (загальна сума задоволених вимог) = 99,87%; 99,87 % х 1211,20 грн. :100 % = 1209,63 грн.

Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141, 258, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 5362 (п`ять тисяч триста шістдесят дві) гривні 50 копійок, та додаткові витрати на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок, а всього 10647 (десять тисяч шістьсот сорок сім) гривень 50 копійок.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогуу розмірі 1997 (одна тисяча дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001. Код класифікації доходів Бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 1209 (одна тисяча двісті дев`ять) гривень 63 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 26 серпня 2024 року.

Суддя М.В.Сидорова