БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2/361/3754/24, cправа № 361/4357/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«11» липня 2024 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Бас Я.В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

представник позивача ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» - Дзундза Ольга Володимирівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АРТЕМІДА-Ф» (далі ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф») звернулося до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором позики № 9168452 від 27 вересня 2020 року у розмірі 21 966 грн. 11 коп., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

00 коп.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір позики № 9168452. За умовами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало ОСОБА_1 позику у розмірі 6 500 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше

25 вересня 2020 року, розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 0,64 %, знижена процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70 %.

Позикодавець виконав свої обов`язки у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами договору.

01 квітня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за договором позики Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс»), яке, у свою чергу, за договором факторингу № 20240205/2 від 05 лютого 2024 року відступило це право ТОВ «ФК «Артеміда-Ф».У зв`язку з укладенням договору факторингу позивач набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до відповідача.

Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому станом на 18 квітня 2024 року виникла заборгованість у розмірі 21 966 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 6 500 грн. 00 коп., залишок заборгованості по процентам за користування 12 480 грн. 00 коп., інфляційне збільшення 2 986 грн. 11 коп.

З підстав стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся до суду.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання позивач ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» представника не направив, у позовній заяві просив суд проводити розгляд даної справи за відсутності представника товариства.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду неповідомлені. Будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно із статтею 280 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 27 вересня 2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 9168452 (а.с.16).

Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту (далі - Оферта), що опублікована на веб-сайті https://mycredit.ua, підписана електронним цифровим підписом «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та акцептована ОСОБА_1 27 вересня 2020 року, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором).

Відповідно до умов договору позики (пункт 2, основні параметри) позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у розмірі 6 500 грн. 00 коп., строком на 30 днів до

27 жовтня 2020 року, зі сплатою відсотків: розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 0,64 %, знижена процентна ставка становить 1,52 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70 %.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12цього Закону є оригіналом такого документа.

Згідно з частиною третьою стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Вказаний договір позики укладений у формі електронного документу, що не суперечить вимогам Цивільного кодексу України та іншого законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання перед відповідачем за договором позики виконало та надало йому позику в сумі 6 500 грн. 00 коп., шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача.

01 квітня 2021 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 016-010421. Відповідно до умов вказаного договору факторингу та витягу з Реєстру прав вимог до договору факторингу ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 9168452 від 27 вересня 2020 року. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за договором позики листом, надісланим на поштову адресу відповідача.

05 лютого 2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» укладено договір факторингу № 20240205/2, за яким ТОВ «ФК «АРТЕМІДА-Ф» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 9168452 від 27 вересня 2020 року.

Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з умовами вищевказаних договорів відступлення прав вимоги та відповідно до вимог статей 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України у зобов`язанні позичальника за кредитним договором відбулася заміна кредитора, а ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора.

Первісний позикодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договору.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, правильність якого перевірена судом, станом на 18 квітня 2024 року заборгованість ОСОБА_1 складає 21 966 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 6 500 грн. 00 коп., залишок заборгованості по процентам за користування 12 480 грн. 00 коп., інфляційне збільшення 2 986 грн. 11 коп. Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов вищезазначеного договору.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, враховуючи, що відповідачем порушувалося зобов`язання з повернення коштів та сплаті процентів за користування ними, що встановлені умовами договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі

№ 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 20241804/10 від 18 квітня

2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф»» та адвокатом Дзундза О.В. (а.с.21-23), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_2 , (а.с.12), копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, (а.с.13). Договором про надання правової допомоги № № 20241804/10 від 18 квітня 2024 року визначено розмір винагороди у розмірі

- 7 000 грн. 00 коп.

Визначаючи час на надання зазначених в звіті послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19 лютого 2019 року у справі № 917/1071/18).

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).

Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, слід дійти висновку про те, що наявні в матеріалах справи документи, надані стороною позивача не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному позивачем розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд вважає, що понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, які не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

За вказаних вище обставин, враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи, які підтверджені належними доказами, принципу справедливості, співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 3 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов - задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за Договором позики № 9168452 від 27 вересня 2020 року в загальному розмірі 21 966 (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят шість) грн. 11 коп., судовий збір у розмірі

2 422 (дві тисячі чотириста двадцять два) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Сторони справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (зареєстроване місцезнаходження: Україна, 79013, місто Львів, вулиця Бандери Степана, будинок № 87, офіс № 54; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42655697);

відповідач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя В.О.Василишин