Справа № 682/989/24
Провадження № 2/682/442/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

за участі секретаря Захарчук С.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ПАТ "СК "Перша" про відшкодування шкоди, заподіяної смертю особи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.06.2023 р. близько 17 год. 50 хв. на 247 км. автодороги "Н-03" сполученням "Городище-Рівне-Старокостянтинів", ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку м. Шепетівка допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_3 , який рухався назустріч. Внаслідок даної ДТП ОСОБА_3 від отриманих тілесних ушкоджень помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в КНП "Шепетівська багатопрофільна лікарня". Позивачу, яка є матір`ю загиблого та непрацездатною особою, у зв`язку із смертю сина спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у втраті годувальника.

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПАТ "СК "Перша" згідно полісу № 210287339, який діяв на момент настання ДТП станом на 05.06.2023 року, граничний розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю та здоров`ю потерпілого складає 320 000 грн.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області кримінальне провадження № 0000302 від 05.06.2023 року закрито в зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Позивачка вказує, що в зв`язку з смертю її сина ОСОБА_3 в даній ДТП їй, як непрацездатній особі - матері потерпілого була завдана моральна шкода пов`язана з втратою годувальника, яка відповідно до методики розрахунку передбаченої приписами Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 241200 грн., та шкода в зв`язку з витратами на поховання сина, а також моральна шкода, яку позивач оцінює у 80400 гривень. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача всього 320000 грн. страхового відшкодування, що є граничним розміром згідно полісу № 210287339 в тому числі 80400 грн. моральної шкоди.

Представником відповідача ОСОБА_4 до суду подано відзив на позовну заяву відповідно до змісту якого представник вказує, що за матеріалами досудового розслідування вказаного ДТП встановлено, що порушення велосипедистом ОСОБА_3 правил дорожнього руху перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідками, а тому вважає позов необгрунтованим, просить відмовити в його задоволенні та здійснювати розгляд справи у відсутність повноважного представника відповідача.

Представником позивача адвокатом Гнідко С.І. до суду подано заперечення у відповідь на відзив відповідно до змісту яких представник позивача підтримав позовні вимоги, а також просив суд здійснювати розгляд справи у його та позивача відсутність.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Хмельницькій області Гришкевича І.В. від 07.12.2023 року про закриття кримінального провадження - 05.06.2023 р. близько 17 год. 50 хв. на 247 км. автодороги "Н-25" сполученням "Городище-Рівне-Старокостянтинів" сталася ДТП у вигляді наїзду на велосипедиста, за участі водія автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , який рухався в напрямку м. Шепетівка, та велосипедиста ОСОБА_3 , який рухався назустріч та раптово змінив напрям руху, перетинаючи проїзну частину з права на ліво по відношенню до напрямку руху вказаному автомобілю. Внаслідок даної ДТП велосипедист ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, без свідомості був госпіталізований до КНП "Шепетівської багатопрофільної лікарні", де 10.06.2023 року о 17 год. 50 хв. під час лікування, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень загинув.

05.06.2023 року слідчим відділу СУ ГУНП в Хмельницькій області по даному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0000302 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також відповідно до вказаної постанови водій автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 діючи відповідно до вимог пунктів 12.6 (г), 12.9 (б) 12.3 Правил дорожнього руху України, не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 , тому в його діях невідповідностей вимогам ПДР України, які б могли перебувати у причинному зв`язку даної ДТП, з технічної точки зору, не вбачається. Велосипедист ОСОБА_3 порушивши вимоги п.п. 29 (а), 6.7, 10.1 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку у вигляді зустрічного транспортного засобу, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку водієві автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який у свою чергу виконуючи вимоги п. 12.3, як цього вимогають правила не мав можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 . Порушення велосипедистом ОСОБА_3 ПДР перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та її наслідками.

Вказаною постановою кримінальне провадження № 0000302 від 05.06.2023 року по факту порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого загинув велосипедист ОСОБА_3 , закрито за відсутністю в діянні водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у відповідача ПАТ "СК "Перша" згідно полісу № 210287339, який діяв на момент настання ДТП станом на 05.06.2023 року.

Відповідно достатті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За вимогами статті 3 Закону № 1961-IVобов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону № 1961-IV).

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IVпередбачено, що страховик (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме, статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою.

Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років).

Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами.

Положення статей 1200 та 1202 ЦК України закріплені у книзі п`ятій - зобов`язальне право, главі 82 - відшкодування шкоди, розділі 2 - відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Системний аналіз статей 1200 та 1202 ЦК України дає підстави для висновку, що одна із них визначає перелік осіб, які мають право на відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого, інша - порядок відшкодування такої шкоди. Таким чином, вказані норми необхідно розглядати у взаємозв`язку, оскільки вони підлягають застосуванню як елементи єдиного механізму правового регулювання відносин із відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого.

Положеннями пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (МТСБУ) у разі визнання вимог заявника обґрунтованими зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

У системному зв`язку із статтями 1200,1202 ЦК України положення пункту 27.2 статті 27 та пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IVщодо строків відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, необхідно розуміти таким чином: страховик (у випадках передбачених Законом - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами шляхом виплати страхових сум щомісячними платежами; перший платіж здійснюється не пізніше ніж через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Крім цього, пунктом 27.5 статті 27 Закону № 1961-IVпередбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати.

Вказаною нормою передбачено право страховика, а не обов`язок (у випадках передбачених Законом - МТСБУ) відшкодувати шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого, шляхом здійснення одноразової виплати.

Відповідно до абзацу другого частини першоїстатті 1202 ЦК України за наявності обставин, які мають істотне значення, та із урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоду, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більше як за три роки.

Отже, для відступу від загального порядку (щомісячними платежами) відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, використовуючи принципи, закладені у частині першійстатті 1200 ЦК України, заявник повинен вказати на наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість виплати відшкодування одноразовим платежем, а страховик, в свою чергу, надати оцінку цим обставинам та прийняти відповідне рішення.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів (ч. 3 ст. 1200 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 27.3. Закону №1961-IV, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 % від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а не від ліміту відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю.

При цьому згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 157/353/16-ц (касаційне провадження 61-5265св18), у постанові Верховного Суду від 05 березня 2018 року у справі № 687/1585/16-ц (касаційне провадження 61-3469св18).

Згідно з пунктом 1.3. статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Законодавцем встановлюється виключний перелік осіб, які є потерпілими, а саме: треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Таку правову позицію викладено у Постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі №608/940/14-ц.

Отже, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, здійснивши системний аналіз правових норм суд знаходить вказаний позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, як було встановлено судом, водій автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 діяв відповідно до вимог пунктів 12.6 (г), 12.9 (б) 12.3 Правил дорожнього руху України, не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 , а тому в його діях невідповідностей вимогам ПДР України, які б могли перебувати у причинному зв`язку даної ДТП, з технічної точки зору, не вбачається. Натомість велосипедист ОСОБА_3 порушивши вимоги п.п. 29 (а), 6.7, 10.1 ПДР України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не врахував дорожню обстановку у вигляді зустрічного транспортного засобу, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на зустрічну смугу руху, чим створив небезпеку водієві автомобіля Opel Vivaro, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , який у свою чергу виконуючи вимоги п. 12.3, як цього вимогають правила не мав можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_3 . Порушення велосипедистом ОСОБА_3 ПДР перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та її наслідками.

Позивачем не надано суду жодних доказів того, що позивач чи її син ОСОБА_3 , який загинув внаслідок вказаної події ДТП, були визнані потерпілими за матеріалами кримінального провадження № 0000302 від 05.06.2023 року, а отже, не доведено, що позивач є особою, яка в розумінні п. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має право на отримання страхового відшкодування.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 167,170,1166,1206 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 263-265 ,273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» про відшкодування шкоди , заподіяної смертю особи, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.