Справа № 626/3261/23
Провадження № 2/626/63/2024
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.09.2024 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Дудченка В.О.,

за участю секретаря Зінченко Л.В.,

представника позивача адвоката Хижняк А.В.,

представника відповідача адвоката Батюка А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» з третьою особою ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позиція позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» з третьою особою ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів в якому просить:

- стягнути з відповідача на його користь кошти, які були зняті незаконним шляхом у сумі 46413,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача адвокат Хижняк А.В. в позовній заяві зазначила, що між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк» укладений договір про відкриття карткового рахунку та його обслуговування. На виконання договору позивачу був відкритий картковий рахунок у відділенні Ощадбанку у національній валюті України. Відповідно на даний банківський рахунок позивач отримував заробітну плату. ОСОБА_1 є військовослужбовцем, мобілізований і проходить службу в зоні активних бойових дій, що підтверджується Довідкою №270 військової частини НОМЕР_1 . Знаходячись на позиціях біля російсько-українського кордону на чергуванні, 24.02.2023 року позивач намагався встановити на телефон додаток «Ощад 24/7». Для встановлення додатку необхідно було ввести 4 останні цифри його картки, після введення цих цифр потрібно було ввести код із смс, який мав надійти позивачу по мобільному зв`язку, але не маючи мобільного зв`язку, маючи тільки інтернет зв`язок Старлінк, позивач видалив цей додаток з телефону, не вводячи код. Вказує, що ніяких більше дій ОСОБА_1 не проводилось. На наступний день, 25.02.2023 року, зранку стало відомо, що з кредитної картки позивача, якою він вже декілька років не користувався, були зроблені грошові перекази в сумі 29000,00 грн та 11000,00 грн, також була знята комісія за грошовий переказ. Будь-яких повідомлень на телефон позивача чи в додаток, смс не надходило, ніяких дій щодо грошового переказу він не проводив. На вказані банківські операції позивач згоди не надавав та не доручав банку їх здійснювати, до цих операцій жодного відношення не має та вважає, що вони були проведені невідомими особами, які отримали доступ до його рахунку незаконним способом. Позивач перебуваючи в зоні активних бойових дій, свою картку стороннім особам не передавав, пін-код до неї не повідомляв, картка № НОМЕР_2 , як на час викрадення коштів, так і до теперішнього часу знаходиться у нього. Жодних розпоряджень банку про перерахування кредитних коштів він не надавав, жодної інформації, яка могла б призвести до списання відповідачем коштів нікому не розголошував. Після виявлення незаконного списання коштів з картки, а саме 25.02.2023 року позивач у телефонному режимі звернувся до АТ «Ощадбанк» та повідомив оператору про ситуацію, що склалась. В той же день позивач звернувся до поліції за номером «102» та написав заяву до поліції про скоєння кримінального правопорушення. Також звертає увагу, що раніше, 05.01.2023 року ОСОБА_3 було подано заяву про аналогічну ситуацію (номер кримінального провадження 0000058), що підтверджується Витягом з ЄДРДР від 27.02.2023 року, саме тому заяву ОСОБА_1 було долучено до вищевказаного кримінального провадження та об`єднано. Крім того, 27.04.2023 року отримав письмову відповідь від АТ «Ощадбанк» на звернення, в якій повідомили, що підстави для повернення грошових коштів відсутні, окремо зазначили, що за результатами проведеного аналізу в банку відсутні підстави вважати про причетність банку до здійснення вищенаведених операцій. 25 травня 2023 року при першій можливості з метою врегулювання спору, позивач звернувся до відділення АТ «Ощадбанк» в філію Харківського управління з письмовою заявою, в якій просив повернути незаконно зняті з його рахунку належні йому грошові кошти та надати всі документи, які стали підставою для оспорюваних грошових переказів. 29 травня 2023 року АТ «Ощадбанк» надали відповідь на письмову заяву позивача. У письмовій відповіді зазначається, що за результатами перевірки встановлено, що зняття грошових коштів з карткового рахунку стало можливим у зв`язку з порушенням (недотримання) вимог Розділу ІХ Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а саме: п. 9.15 «Клієнт зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль, Картковий пароль, а також ІН СVV2/CVC2, строк дії, номер картки тощо. Але позивачем не було здійснено ніяких передач особистих даних та пристроїв. 02.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до чергової частини ВП №3 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області та повідомив про вчинення кримінального правопорушення. Після чого 03.06.2023 року було зареєстроване провадження (виділення матеріалів досудового розслідування) за номером: 0001330. Також позивач 23.06.2023 року звертався до Міністерства фінансів України, яке йому порекомендувало звернутися до суду за захистом своїх прав. Так як кошти були зняті з кредитної картки та позивачу була нарахована комісія та проценти за користування кредитними коштами банку, умовно кажучи кошти, які були зняті не належали користувачу банка, а належали самому банку. Оператори банку, неодноразово дзвонили позивачу та просили погасити умовний борг, а повідомлення ОСОБА_1 про відкриття кримінального провадження ігнорували та згодом банк почав списувати грошові кошти з зарплатної картки. Через постійні головні болі та поганий стан здоров`я задля покращення свого душевного стану позивачем було прийнято сплатити суму в розмірі 46413,97 грн для повного погашення умовної заборгованості. Вказує, що положення цивільного кодексу передбачають прямий обов`язок банку в разі виявлення незаконного списання коштів повернути їх на рахунок клієнта. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України саме банк має довести відсутність своєї вини, а не перекладати це на клієнта банку, споживача послуг. Відповідно до п. 140 Постанови №164 «Про затвердження Положення про порядок емісії еквайрингу платіжних інструментів» від 29.07.2023 року користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Позивач повідомив АТ «Ощадбанк» про ситуацію, яка склалася 24.02.2023 року, на наступний день 25.02.2023 року, тобто у день коли йому стало відомо про незаконне списання коштів з його банківського рахунку, шляхом звернення на гарячу лінію АТ «Ощадбанк». Через те, що позивач постійно знаходився в зоні активних бойових дій в нього не було можливості виходити на зв`язок та вирішувати дану проблему. При першій можливості, а саме 25.05.2023 року, позивачем було здійснено письмове звернення до голови правління АТ «Ощадбанк», тобто усі норми щодо негайного повідомлення були дотримані.

Рух справи в суді.

Ухвалою від 24.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 29.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Заяви учасників процесу по суті справи та клопотання.

Від відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшов відзив на позовну заяву в якому позов не визнали та просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі вказавши наступне.

З даних програмного забезпечення АТ «Ощадбанк» встановлено, що 24.02.2023 року позивача зареєстровано в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7». Для реєстрації (перереєстрації) в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS. Код для реєстрації в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) надсилався 24.02.2023 о 07:38:12 на фінансовий номер Позивача НОМЕР_3 . Враховуючи вищенаведене, реєстрація Позивача в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) здійснена коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки та смс-паролю, який був направлений на фінансовий телефон ОСОБА_1 та був відомий виключно йому. В подальшому спірні операції з переказу коштів в Системі дистанційного банківського обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7» (Мобільний ощад) підтверджено біометричними даними (Face ID / Touch ID) або ж кодом доступу, який встановлюється на етапі авторизації (реєстрації) в мобільному додатку без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS. Повідомлення щодо проведених операцій з переказу коштів на карту іншого банку були направлені на фінансовий телефон Позивача 24.02.2023 о 20:58:52 29 000,00 грн. та о 20:59:19 11 000,00 грн. Таким чином, вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності коду для реєстрації в мобільному додатку, який направлявся на фінансовий телефон Клієнта НОМЕР_3 , та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно Позивачу. Виконані операції по списанню коштів були підтверджені за допомогою біометричної ідентифікації. Кошти з платіжної картки Позивача перераховувались на інший картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк». Дозвіл на виконання операцій в системі «Ощад 24/7» здійснювався за допомогою біометричних даних, що сканувалися та перевірялися за допомогою операційної системи телефону (планшету або іншого пристрою) з якого виконувалися операції у мобільному банкінгу. Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Як зазначалось вище, для реєстрації (перереєстрації), входу в систему «Ощад 24/7» на мобільному пристрої необхідні доступ до фінансового номеру, номер картки та PIN- код до неї, що в свою чергу є автентифікацією платіжного засобу і його держателя. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 грудня 2019 року по справі №363/3498/16-ц. Зокрема, відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.07.2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хижняк А.В. подала до суду відповідь на відзив в якому позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі, а також зазначила:

Щодо зазначення про використання електронного підпису позивача відповідачем.

У відзиві на позовну заяву відповідач в обставинах справи зазначає, що позивач надав згоду на використання електронного підпису, в тому числі кваліфікованого електронного підпису) для вчинення будь-яких правочинів та/або підписання будь-яких документів, заяв, клопотань, повідомлень, листів в порядку та на умовах передбаченим Договором та погоджується на використання електронного підпису за технологією, визначеною Банком.

Проте, звертаємо увагу суду, що таке формулювання є некоректним та порушує право особи на інформацію, яке передбачене і гарантоване статтею 34 Конституції України. Зауважує й те, що відповідач обмежує позивача в праві на захист персональних даних. Відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис» електронним підписом може користуватися тільки власник. У зв`язку із чим, не погоджується із зазначеною вище позицією відповідача у відзиві на позовну заяву, та вважає такою, що порушує права та свободи ОСОБА_1 , оскільки ним ніяких вищезазначених згод надано не було.

Щодо переказів коштів з рахунку ОСОБА_1 на інший рахунок без його згоди.

Вказує, що відповідно до п.144 Положення «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» затвердженого постановою Правління Національного банку України №164 від 29.07.2022 року Надавач платіжних послуг повинен сприяти власнику рахунку/держателю в поверненні коштів за неналежною платіжною операцією з використанням платіжного інструменту шляхом негайного надання доступної йому інформації про таку операцію (без стягнення плати), уключаючи інформацію, отриману на його запит від надавача платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача.

Надавач платіжних послуг, який обслуговує неналежного отримувача, для встановлення правомірності платіжної операції з використанням платіжного інструменту в разі опротестування неналежної платіжної операції власником рахунку та/або держателем та/або на вимогу емітента зобов`язаний після отримання відповідного повідомлення негайно заблокувати кошти в сумі неналежної платіжної операції на рахунку неналежного отримувача на строк до 30 календарних днів.

Оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем то звернувся він при першій ж можливості. Після виявлення незаконного списання коштів з картки, а саме 25 лютого 2023 року позивач у телефонному режимі звернувся до AT «Ощадбанк» та повідомив оператору про ситуацію, що склалася. В той ж день позивач звернувся до поліції за номером «102» та написав заяву до поліції про скоєння кримінального правопорушення. І вже 25 травня 2023 року при першій можливості з метою врегулювання спору, позивач звернувся до відділення AT «Ощадбанк» в філію Харківського управління з письмовою заявою, в якій просив повернути незаконно зняті з його рахунку належні йому грошові кошти та надати всі документи, які стали підставою для оспорюваних грошових переказів. Звертає увагу суд, що відповідно до ст. 90 ЗУ «Про платіжні послуги» стягувач несе відповідальність під час виконання платіжних операцій відповідно до законодавства, що регулює діяльність таких осіб.

Щодо розголошення індивідуальної облікової інформації позивачем.

Жодних розпоряджень банку про перерахування кредитних коштів він не надавав, жодної інформації, яка могла би призвести до списання відповідачем коштів, нікому не розголошував. Оскільки ОСОБА_1 не надавав стороннім особам доступ до таємної інформації, є усі підстави вважати, що нею незаконним шляхом заволоділи сторонні особи. Отже, позовні вимоги вважає достатньо обґрунтованими для задоволення.

Від відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких просять відмовити в задоволенні позову, черговий раз вказуючи на те, що вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) та операції з переказу коштів здійснені коректо, що можливо лише за наявності коду реєстрації в мобільному додатку, який направлявся на фінансовий телефон клієнта, та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно позивачу. Виконані операції по списанню коштів були підтверджені за допомогою біометричної ідентифікації. У разі встановлення винної особи, позивач не позбавлений права звернутися до неї з цивільним позовом.

Позиція учасників судового процесу в судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хижняк А.В. в судовому засіданні позовну заяву підтримала, на задоволенні позову наполягала з підстав викладених в заявах по суті справи (в позовній заяві та у відповіді на відзив).

Представник відповідача ПАТ «Державний Ощадний Банк України», в особі філії Харківського обласного управління адвокат Батюк А.Г. в судовому засіданні просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви з підстав викладених у заявах по суті справи (у відзиві на позовну заяву та у заперечення на відзив).

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, пояснень третьої особи щодо позову суду не направлялось.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне розглянути справу по суті в даному судовому засіданні, оскільки неявка учасників справи в даному випадку не перешкоджає розгляду справи та інші учасники справи не заперечують проти розгляду справи за відсутності третьої особи.

Позиція суду.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2019 у ТВБВ №10020/0355 філії - Харківське обласне управління AT «Ощадбанк» Галей І. В. підписав Заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом.

Номер мобільного телефону повідомлений Банку Клієнтом (позивачем), який використовується Банком для ідентифікації Клієнта, надання сервісів через Контакт центр Банку в тому числі послугу СМС інформування, та вважається фінансовим номером Клієнта є номер НОМЕР_3 .

24.02.2023 в період часу з 20:58 год до 20:59 год. через UKR KYIV MOBILE BANKING (система дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7») по рахунку № НОМЕР_4 відбулись операцій з переказу коштів на загальну суму 40 000,00 грн. (40 410,00 з урахуванням комісії Банку).

02.06.2023 Позивач звернувся з заявою до чергової частини відділення поліції №З Харківського РУП ГУ Національної поліції в Харківській області про вчинення злочину за якою до ЄРДР внесене кримінальне провадження №0001330 (ч. 3 ст. 190 КК України).

Зі змісту короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що із кредитної картки № НОМЕР_2 відкритої в AT «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом використання електронно-обчислювальної техніки двома платежами в сумі 29 000 та 11 000 гривень були списані кошти, які в подальшому були перераховані на карту № НОМЕР_5 .

На письмові звернення від 12.04.2023 та від 25.05.2023 ОСОБА_1 отримав відповіді AT «Ощадбанк» №22/4-02/1246/2023/С від 27.04.2023 та№118.14-13/1705/2023/С від 29.05.2023 в якій повідомлялось, що зазначені операції здійснені в системі ДБО Mobile-банкінг «Ощад 24/7» з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки ОСОБА_1 , з правильним введенням паролів (OTP-код), а також іншої інформації, доступ до якої мав виключно Позивач, як клієнт Банку (СМС-повідомлення, пароль для входу до облікового запису тощо).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до Інструкції з реєстрації користувача у Мобільному Ощаді - для реєстрації (перереєстрації) в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) необхідно використання номеру телефону Клієнта, прив`язаного до картки (фінансовий номер), отримання дзвінка від Банку з кодом, чотири останні цифри номеру картки та PIN-код до неї. В подальшому Клієнт встановлює відомий тільки йому логін та пароль до мобільного додатку, а також створює код швидкого доступу та може налаштувати на мобільному пристрою Touch/Face ID (ідентифікація за допомогою відбитка пальця або обличчя) в цьому випадку наступні входи у додаток та оплати здійснюються без підтвердження за допомогою паролю чи коду з SMS.

Судовим розглядом встановлено, що фінансовим номером позивача є НОМЕР_3 .

Відповідно до даних програмного забезпечення AT«Ощадбанк» 24.02.2023 позивача заре-єстровано(перереєстровано) в системі дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7»

Так, з роздруківки наданої відповідачем щодо направлення СМС-повідомлень з кодами, вбачається що код для реєстрації в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) надсилався 24.02.2023 о 07:38:12 на фінансовий номер Позивача НОМЕР_3 , що свідчить про те, що реєстрація Позивача в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) здійснена коректно, що можливо лише за наявності реквізитів банківської картки та смс-паролю, який був направлений на фінансовий телефон ОСОБА_1 та був відомий виключно йому.

Відповідно до роздруківки даних автоматизованої системи АТ «Ощадбанк» повідомлення щодо проведених операцій з переказу коштів на карту іншого банку були направлені на фінансовий телефон позивача 24.02.2023 о 20:58:52 29 000,00 грн. та о 20:59:19 11 000,00 грн.

Згідно п.9.17 Договору Клієнт усвідомлює та приймає на себе усі ризики щодо можливості авторизації сторонньою особою у Мобільних додатках Google Pay або в інших подібних додатках за допомогою технології Біометрії, в тому числі якщо у Мобільному пристрої збережені Відбитки пальця(-ів) сторонньої особи.

Згідно п.9.18 Договору Будь-яку особу, що використала Біометрію як засіб ідентифікації клієнта для доступу до Системи ДБО (у тому числі технології Touch ID, Face ID), Банк безумовно вважає Клієнтом і не несе відповідальності за дії такої особи, навіть якщо такі дії будуть оскаржуватися.

В п. 17.1.5 Договору зазначається: Сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта.

Згідно з п. 17.3.8. Договору, наслідки операцій в Системі ДБО, здійснених з використанням Облікового запису Клієнта, відповідальність за такі операції - несе особисто Клієнт, а не Банк.

Відповідно до п. 17.4.4. Договору, Клієнт персонально відповідає за зберігання і не розголошення третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних при роботі ДБО, компрометацію ідентифікаційних / авторизаційних даних за допомогою вірусів і програм- шпигунів на персональному програмному забезпеченні Клієнта. Банк не несе відповідальності за операції з Картковим рахунком Клієнта при розголошенні третім особам авторизаційних та ідентифікаційних даних, відсутності сертифікованого антивірусного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

При цьому банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовам обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ч. 3 ст. 1066 ЦК України).

Стаття 1073 ЦК України визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1092 ЦК України, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Права, обов`язки та відповідальність Сторін при дистанційному обслуговуванні Клієнта обумовлені в Договорі (Розділ XVII). Витяг з Договору здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам у AT «Ощадбанк», відповідачем додано до відзиву на позовну заяву.

Згідно п. 17.5.2 Договору, Банк зобов`язується приймати до виконання та виконувати Електронні розрахункові документи Клієнта, підтверджені Одноразовим цифровим паролем/Біометрією, в т.ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/Расе ID (та подібні), оформлені та надані Клієнтом відповідно до Договору та/або Законодавства.

Відповідно до термінів які використовуються в Договорі, Електронний розрахунковий документ, що підтверджений (підписаний) Електронним підписом, яким відповідно до цього Договору є Одноразовий цифровий пароль/Біометрія, в т. ч. по технології біометричної ідентифікації клієнта Touch ID (та подібні)/Еасе ID (та подібні).

Одноразовий цифровий пароль для технології «3D Secure» - пароль одноразової дії, який створюється Генератором одноразових цифрових паролів та автоматично доставляється Клієнту від Банку:

1) шляхом друку банкоматом/ інформаційно-платіжним терміналом (за наявності відповідної технічної можливості у Банку) - використовується для Реєстрації у системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»;

2) шляхом надсилання СМС-повідомлень - використовується для Автентифікації та підтвердження операцій в Системі ДБО та перевірки за технологією «3D Secure»;

3) шляхом надсилання через Систему ДБО після введення у Систему ДБО Коду операції, який буде зазначено при здійсненні платежу в Системі ДБО, чи на сторінці Автентифікації за технологією «3D Secure» при проведені оплати товарів чи послуг в мережі інтернет (за наявності відповідної технічної можливості у Банку).

Пунктом 17.1.5 Договору сторони домовились, що послідовне введення Одноразового цифрового паролю, отриманого на Номер мобільного телефону, повідомлений Клієнтом Банку в порядку та спосіб, визначений Договором або ідентифікація клієнта шляхом Біометрії, є аналогом власноручного підпису Клієнта.

Всі документи, операції Клієнта, що ініціюються в електронному вигляді і підписані/підтверджені за допомогою Електронного підпису вважаються такими, що підписані власноручним підписом Клієнта та юридично прирівнюються до документів, отриманих від Клієнта на паперовому носії, оформлених відповідно до вимог чинного законодавства України.

Слід зазначити, що у зв`язку з втратою чинності з 01.08.2022 Закона України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та Постанови Правління НБУ № 705 від 05.11.2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів», якою затверджено Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання (Положення), до даних правовідносин підлягають застосуванню Закон України «Про платіжні послуги», який визначає поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні, встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури та Постанова правління НБУ № 164 від 29.07.2022 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів».

Частиною 1 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.

Так, за правилами п.п.-2-5 ч. 20 ст.38 Закону України «Про платіжні послуги» Користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний:

зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом;

не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права;

не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції;

негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації.

Відповідно до п.п. 136, 140, 141, 146 розділу VII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів Користувач зобов`язаний: зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень;

Користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Емітент зобов`язаний надавати ПІН, індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням платіжного інструменту, лише держателю платіжного інструменту в порядку, визначеному договором (крім випадку, передбаченого в пункті 142 розділу VII цього Положення).

Емітент під час видачі платіжного інструменту зобов`язаний поінформувати держателя про можливість або неможливість зміни ПІНу. Перша зміна ПІНу здійснюється безкоштовно (у разі можливості зміни ПІНу).

Власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку / держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Отже, лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення його до цивільно-правової відповідальності.

Наведені правила визначають предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, які беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Як зазначалось вище, для реєстрації (перереєстрації), входу в систему «Ощад 24/7» на мобільному пристрої необхідні доступ до фінансового номеру, номер картки та PIN- код до неї, що в свою чергу є автентифікацією платіжного засобу і його держателя.

Відповідно до правової позиції, що викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.07.2019 по справі №522/22780/15-ц, враховуючи що при вході до системи дистанційного обслуговування Mobile-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням Клієнта, відсутності доказів вини банку, банк не несе відповідальність за проведені позивачем операції по його рахунку.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2020 року у справі №182/5175/16-ц, на клієнта банку - власника картки покладено обов`язок нероз-голошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, СVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення інформації за рахунком. Оскільки операція з переказу спірних коштів була здійснена у мережі Інтернет з підтвердженням платежу З-D Secure, списання коштів з карткового рахунку фізичної особи відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача.

Вказані висновки також узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 05 червня 2019 року у справі №712/4463/16-ц (провадження № 61-22267св18), від 10 липня 2019 року у справі №522/22780/15-ц (провадження №61-23040св18), від 17 червня 2020 року у справі №201/15185/16-ц (провадження №61-41264св18).

Відповідно до ч. 4 cт. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Отже судовим розглядом встановлено, що 24.02.2023 о 07:38:12 на фінансовий номер Позивача НОМЕР_3 , здійснена коректна реєстрація/перереєстрація в системі «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад), тобто встановлено оновлений додаток, що підтверджується роздруківкою відповідача щодо направлення СМС повідомлення з кодом (а.с. 72), який він закрив 24.02.2023 року о 20.59.58 год, а отже посилання позивача, що він не зміг встановити на свій фінансовий номер новий мобільний додаток не відповідає дійсності.

Тобто позивачем оновлений додаток Мобільний Ощад на фінансовий номер був встановлений 24.02.2023 року о 07:38.12, а списання коштів з його рахунку відбулось 24.02.2023 року в період часу з 20.58 год. до 20.59 год., зокрема 24.02.2023 року о 20.58.52 год. -29000,00 грн та 24.02.2023 року о 20.59.19 год, отже списання грошових коштів відбулось на багато пізніше ніж був встановлений оновлений додаток, при цьому закриття нового додатку відбулось одразу після списання коштів 24.02.2023 року о 20.59.58 год, що спростовує твердження позивача, проте що списання коштів відбулось під час встановлення оновленого додатку, який йому не вдалося встановити та він не знав до ранку про проведені операції, поки не відкрив 25.02.2023 року старий додаток.

Щодо неотримання паролю (смс) перед несанкціонованим списанням коштів, позивач доказів суду не надає, відповідних клопотань про витребування доказів від мобільного оператора під час розгляду справи не заявляв.

До обставин, зазначених позивачем що ним не було здійснено ніяких передач особистих даних та пристроїв, та що він ніяких дій з переведення грошових коштів не вчиняв, жодних розпоряджень банку про перерахування кредитних коштів він не надавав, жодної інформації, яка могла би призвести до списання відповідачем коштів, нікому не розголошував

суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджені належними доказами.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивача телефон, номер телефону або кредитну картку не втрачав, що не заперечується самим позивачем.

Крім того за заявою позивача в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Таким чином, вхід до системи дистанційного банківського обслуговування «Ощад 24/7» (Мобільний Ощад) та операції з переказу коштів здійснені коректно, що можливо лише за наявності коду для реєстрації в мобільному додатку, який направлявся на фінансовий телефон Клієнта НОМЕР_3 , та реквізитів облікового запису, які були відомі виключно позивачу.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 не надав належних достатніх та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки списання коштів з карткового рахунку позивача було підтверджено введенням паролів, відомих лише йому. Останнім не спростовано, що грошовий переказ з карткового рахунку був здійснений не внаслідок повідомлення позивачем стороннім особам даних, що дозволили останнім ініціювати та здійснити такий платіж.

Беручи до уваги те, що предметом розгляду даної справи є повернення відповідачем безпідставно отриманих коштів, однак позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу стосовно безпідставності списання коштів відповідачем, натомість матеріали справи свідчать про зворотнє, жодних інших доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позовній заяві позивачем також не подано, а отже суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно із частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За правилами частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки за результатами розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Розподіл судових витрат.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 137, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в задоволенні позовної заяви відмовляється, суд приходить до висновку, що відповідні судові витрати повинні бути покладені на позивача. Однак, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» з третьою особою ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення безпідставно списаних коштів - відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківській апеляційний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.09.2024 року.

Суддя