Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Мішко М.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

її представника Меженна В.І. ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовною заявою адвоката Меженної Вікторії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Антонів Олеся Михайлівна, про усунення від права на спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Меженна В.І., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Антонів О.М., про усунення від права на спадкування.

Позов мотивовано тим, що позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останнього, відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Заповіту на випадок смерті ним не складалося.

Вказує, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Антонів О.М. із заявою про прийняття спадщини за померлим братом, однак їй було роз`яснено про те, що вона не відноситься до осіб першої черги спадкування за законом, а право на спадкування, як спадкоємець першої черги, має донька померлого - ОСОБА_4 , яка подала відповідну заяву про прийняття спадщини за померлим батьком.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_5 з червня 2022 року по день смерті важко хворів онкологічним захворюванням, перебував у безпорадному стані під час проходження променевої та інших хімічних терапій, потребував сторонньої допомоги по догляду, про яку неодноразово прохав у своїх дітей, зокрема і у відповідача, однак, діти життям та здоров`ям батька не цікавились, не приймали ніякої участі у покращенні його здоров`я.

Крім цього, він неодноразово звертався до доньки про матеріальну допомогу, оскільки його лікування було дороговартісне, а розмір пенсії був мінімальним, чого вкрай не вистачало на лікування. Однак, остання відмовила йому в наданні будь якої матеріальної допомоги, перестала відповідати на телефонні дзвінки та цікавитись його життям.

Натомість, позивач повністю взяла на себе догляд за братом, оплачувала лікування, доглядала за ним при проходженні променевих та хімічних терапій, готувала їжу, прибирала, водила на прогулянки. Після смерті брата здійснила поховання останнього. Зауважує, що вказане підтверджується заявами свідків.

Зазначає, що відповідач своєю бездіяльністю по відношенню до батька порушила не лише норми моралі, але й приписи закону, що дає підстави для звернення до суду з позовом про усунення її, як спадкоємниці першої черги за законом, від права на спадкування майна ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, просить суд усунути від права на спадщину ОСОБА_4 , як спадкоємця першої черги за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погоджуючись із позовними вимогами, відповідачем було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного.

Зазначає, що після смерті батька відкрилась спадщина на належну йому житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, маючи намір прийняти спадщину, вона звернулася до нотаріальної контори та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 14.10.2023 року.

Разом з тим, в грудні 2023 року дізналась про те, що її тітка ОСОБА_1 звернулась до суду з вимогами щодо усунення її від права на спадкування майна за померлим батьком мотивуючи тим, що ніби-то вона ухилялася від надання допомоги батьку, однак дане твердження є помилковим та нічим не підтверджується.

Зауважує, що підставою для задоволення позову про усунення від права на спадкування за законом є в тому числі і знаходження спадкодавця в безпорадному стані. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясовувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Наголошує, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що вона ухилялася від надання померлому батьку допомоги і, що вона мала можливості її надавати. Зазначає, що починаючи з 2022 року і по сьогоднішній день вона проживає в Бельгії та отримує соціальну допомогу як малозабезпечена. Відтак, вона навіть не мала б можливості допомагати батьку при такій потребі.

У зв`язку з наведеним, просить суд відмовити у задоволені позову.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги позовної заяви та просили таку задоволити. Вказали, що всі викладені твердження дійсно мали місце підтверджені належним доказами.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та вказав, що такі є надуманими та безпідставними, не підтверджені належними доказами.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що знала померлого ОСОБА_5 та була його сусідкою. Зазначила що їй відомо, що ОСОБА_5 хворів та розповідав їй, що у нього є діти, він потребує сторонньої допомоги, однак допомогу йому надавала його сестра ОСОБА_1 . Зауважила, що бачила доньку ОСОБА_5 лише 2-3 рази і один раз на похованні останнього.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засідання показала, що знала померлого ОСОБА_5 та він був її сусідом. Вказала, що їй відомо, що ОСОБА_5 хворів та був в ослабленому стані. Інших показів, які б мали значення для вирішення даної цивільної справи не надала.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, також була сусідкою померлого ОСОБА_5 та їй відомо, що останній хворів. Зауважила, що його донька виїхала за кордон, натомість догляд за ОСОБА_5 здійснювала тільки його сестра ОСОБА_1 , яка їй знайома з дитинства.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, доводи представника відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності зібрані докази, суд вирішив провести розгляд справи в порядку письмового провадження за наявних матеріалів справи, та приходить до наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 3 ч. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , після смерті якого відкрилася спадщина.

Судом встановлено, що позивач по справі, є рідною сестрою померлого ОСОБА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи її копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб та даними Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №2.

Судом також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса звернулася донька померлого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , якій 14.10.2023 року було видано свідоцтво на спадщину за законом №819 на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із наданих позивачем виписок з історії хвороби вбачається, що ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Закарпатський протипухлинний центр» Закарпатської обласної ради з діагнозом злоякісне новоутворення м`якого піднебіння.

Заявляючи позовні вимоги про усунення відповідача від права на спадкування за законом після смерті батька, позивач посилається на те, що відповідач ухилялася від надання останньому допомоги, натомість нею надавалася допомога ОСОБА_5 , який потребував стороннього догляду.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 цього Кодексу визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно з ч. 3 цієї статті не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону та відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст.1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла таких дій.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 посвідчили суду, що ОСОБА_5 хворів та його часто відвідувала ОСОБА_1 , яка доглядала за ним, однак ані покази свідків, ні матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про перебування ОСОБА_5 у безпорадному стані, зумовленому тяжкою хворобою, факту відсутності можливості забезпечити умови свого життя, звернення до відповідача ОСОБА_4 за допомогою по догляду чи матеріальною допомогою, та відмови чи ухилення відповідача від надання батькові такої допомоги.

Та обставина, що відповідач ОСОБА_4 проживає за кордоном, ніяким чином не впливає на висновок суду. Більше того, з наданих представником відповідача відомостей про джерело доходу ОСОБА_4 вбачається, що остання мала дохід на території України тільки до липня 2022 року.

Суд звертає увагу, що позивач не належить до першої черги спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_5 , до якої належить відповідач, натомість само по собі надання позивачем ОСОБА_5 за життя допомоги не має правового значення у цій справі.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для усунення відповідача ОСОБА_4 від права на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові, судовий збір покладається на позивача, тому суд вважає за необхідне покласти витрати, пов`язані із розглядом справи на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 77, 81, 89, 141, 259, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Меженної Вікторії Іванівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Антонів Олеся Михайлівна, про усунення від права на спадкування - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе