Справа № 462/2637/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Шостак К.Р.,

справа № 462/2637/24

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Львівська міська рада,

розглянувши у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Львівська міська рада про встановлення факту,

за участю представника Львівської міської ради - Поповича Ярослава Дмитровича,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити факт, що Свідоцтво про право власності на квартиру (будинок) №06121-3, видане 25 липня 1996 року Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, виданий на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 .

Покликається на те, що їй належить свідоцтво про право власності на квартиру, копію якого долучила до справи. Для подальшого розпорядження квартирою їй необхідно встановити факт належності їй свідоцтва, адже її ім`я у такому та у паспорті різниться. Вважає, що помилка в написанні імені виникла внаслідок труднощів з перекладом імені з російської мови на українську.

23.04.2024 року ухвалою судді заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року витребувано в Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області копії спадкових справ заведених після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У судовому засіданні заявниця просила її заяву задоволити. Пояснила, що відповідно до Свідоцтва від 25.07.1996 року вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками були її батько ОСОБА_2 та мати ОСОБА_3 , які на час розгляду справи померли: батько - у 1997 році, мати - у 2023 році. Заявниця додала, що спадщину у виді 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_2 після смерті батька ОСОБА_2 прийняла її матір, а після смерті матері - вона ОСОБА_1 . Таким чином, вона є власником 1/3 частини квартири відповідно до Свідоцтва, належність якого просить встановити, та власницею 2/3 частин квартири - відповідно до свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 . У квартирі вона проживає сама, перебудов та перепланувань у квартирі немає.

Представник заінтересованої особи Львівської міської ради у судовому засіданні пояснив, що не заперечив проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

Заслухавши вступне слово представника заявниці, представників заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Суд вправі розглядати справи в окремому провадженні про встановлення юридичних фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,

тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих

чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх

встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити

загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має

юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням

спору про право.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи із змісту п.12 роз`яснень Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи.

Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 03.04.2012 року, копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 НОМЕР_2 , виданого 19.11.1959 року, а.с.5-8, 34-36)

Виходячи із копії Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на квартиру, оригінал якого оглянуто судом у судовому засіданні, таке видано 25 липня 1996 року Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про те, що їм належить на праві спільної сумісної власності квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.9).

Відповідно до копій свідоцтв про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 15.09.1997 року та серії НОМЕР_5 , виданого 06.01.2023 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.41,42).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яка міститься в матеріалах спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , остання була спадкоємцем майна ОСОБА_2 , а саме 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.60 зв., 61).

Виходячи із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 04.07.2023 року звернулася до Другої львівської державної нотаріальної контори Львівської області із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 (а.с.51).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.03.2024 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с.87,88).

Згідно копії довідки №1 з місця проживання від 15.03.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 з 23.09.1997 року (а.с.77 зв).

Виходячи із відповіді КУ «Львівський міський центр приватизації державного житлового фонду» №2903-вих-91443 від 26.06.2024, ОСОБА_1 зверталася до Центру надання адміністративних послуг стосовно внесення змін в документи щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 в частині зміни прізвища співвласника квартири, а саме замість ОСОБА_1 зазначити ОСОБА_1 , та їй було рекомендовано звернутися до суду (а.с.98).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці, а саме: рішення від 13 травня 1980 року в справі «Артіко проти Італії» (п. 35), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32), визначає, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

За наведених обставин, суд вважає, що у Свідоцтві № НОМЕР_3 про право власності на квартиру, виданому 25 липня 1996 року Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, на ім`я гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , замість імені « ОСОБА_4 » невірно зазначено « ОСОБА_5 », від встановлення факту належності заявниці цього свідоцтва залежить виникнення у ОСОБА_1 права на подальше розпорядження цим нерухомим майном, заявниця не має іншої можливості встановити цей факт, встановлення даного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право - Львівська міська рада заперечень проти задоволення заяви суду не подала, судом не встановлено осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені внаслідок встановлення факту.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на квартиру, виданого 25 липня 1996 року Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, на ім`я гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Керуючись ст. ст. 5, 76-80, 263-265, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України , суд

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Львівська міська рада про встановлення факту - задоволити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва № НОМЕР_3 про право власності на квартиру, виданого 25 липня 1996 року Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів, на ім`я гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , про право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Львівського апеляційного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 );

заінтересована особа - Львівська міська рада (місце знаходження - місто Львів, площа Ринок, будинок 1, ).

Повний текст судового рішення складено 06 серпня 2024 року.

Суддя: І.С. Мруць