Справа № 2-3214/11
Провадження № 2-з/522/288/24
УХВАЛА

02 вересня 2024 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді - Шенцевої О.П.,

при секретарі Міщенко О.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору неукладеним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, що були вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у цивільній справі № 2-9475/09 та просила зняти арешт з частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до вимог ч.ч. 7 - 8 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

З наданої інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається відсутність будь-яких виконавчих проваджень за заявою позивача по даній справі, а також Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що містить єдиний запис про арешт частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві приватної власності на підставі ухвали суду по справі № 2-9475/09. Будь-яких інших арештів органів виконавчої служби, що накладаються на майно боржника в рамках виконавчого провадження, витяг не містить. Заявник вказує, що позивач не зверталась протягом дев`яноста днів до органів виконавчої служби та втратила інтерес до даного цивільного процесу, не цікавиться ним, не вживає будь-яких дій. Проте вжиті судом заходи забезпечення позову протирічать вимогам ч. 7 ст. 158 ЦПК України.

У судове засідання, призначене на 02.09.2024 року ОСОБА_5 звернулась з заявою про проведення судового засідання згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Інші учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному ЦПК України. У заяві про скасуванні арешту представник заявника просив розглянути її у його відсутність, заяву про скасування арешту підтримав.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини, та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 22 червня 2009 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики до ОСОБА_3 , ЖБК «Марин-Білдерс».

Ухвалою суду від 15 вересня 2009 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 , вжито заходів забезпечення позову та накладено арешт на частини квартири АДРЕСА_1 , на квартиру АДРЕСА_2 , а також на автомобіль «Toyota Prado», д/н НОМЕР_1 , 2007 р.в.

13 грудня 2011 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси задоволено позовну заяву ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 06.09.2007 року у розмірі 639 192 гривень, а також судові витрати у розмірі 70 гривень державного мита та 30 гривень витрат на ІТЗ. В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по сплати державного мита у сумі 1630 гривень та витрати по ІТЗ у розмірі 90 гривень.

11 травня 2012 року ухвалою апеляційного суду Одеської області відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_3 та рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13.12.2011 року залишено без змін.

В подальшому, 27 січня 2021 року ОСОБА_3 змінила прізвище на дівоче ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 .

Таким чином, судом з`ясовано, що на даний час діють заходи забезпечення позову, в тому числі у вигляді арешту на частини квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1, 2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 504/158/22, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод чи інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. Правова природа арешту майна чи іншого обмеження стосовно майна, вчиненого у зв`язку із провадженням у цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, передання в заставу, іпотеку, укладення інших правочинів чи перероблення майна), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Відповідно до пункту 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Разом з тим, наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Тому, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Ч. 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Ч.ч. 7 - 8 ст. 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Отже, законодавцем визначено, що у разі вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову з підстав, визначених ч. 7 ст. 158 ЦПК України, з`ясуванню підлягає питання, чи минуло з дня набрання законної сили рішенням суду дев`яносто днів, а також чи відкрито виконавче провадження протягом даного строку за заявою стягувача.

З інформації, що міститься в автоматизованій системі виконавчого провадження вбачається, що відносно ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_7 виконавчі провадження відкриті не були. Наявна інформація лише про відкриття виконавчих проваджень за заявою акціонерного товариства «УКРСИББАНК» в 2017 році.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

При цьому, наданий заявником Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна не містить будь-яких записів щодо арештів органів виконавчої служби на майно ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2004 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, судове рішення набрало законної сили, на думку суду, підстави для продовження строку дії заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що подане клопотання є обґрунтованим, а надані заявником докази підтверджують відсутність звернення позивача ОСОБА_2 до органів виконавчої служби протягом дев`яноста днів з моменту набрання рішенням в даній справі законної сили.

Тому, суд доходить до висновку про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна, що були застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-9475/09 від 15 вересня 2009 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149-158, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2009 року у справі № 2-9475/09 у вигляді арешту майна, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя