Справа № 211/3839/24
Провадження № 2/211/2049/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради та просить суд визнати за нею право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

18 травня 1979 року Рішенням Дзержинської районної ради народних депутатів міста Кривого Рогу № 289, було розглянуто заяву ОСОБА_2 про переоформлення земельної ділянки для будівництва житлового будинку та переоформлено земельну ділянку площею 450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 збудував житловий будинок з господарськими спорудами, з дотриманням всіх технічних умов.

Після того, як будинок був збудований, підключений до всіх комунікацій, родина ОСОБА_2 , в тому числі дружина та діти стали проживати в будинку, були зареєстровані у будинку, що підтверджується домовою книгою.

Після смерті чоловіка, вона звернулась до КП ДОР « Криворізьке БТІ» задля отримання архівної довідки, але за її змістом позивач отримала інформацію про те, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано, хоча спадкодавець багато років разом з родиною мешкав в даному будинку , сплачував за комунальні платежі та все життя прожив у своєму будинку, який був набутий ним у власність на законних підставах, але не зареєстрований за життя з невідомих для неї причин, земельна ділянка була виділена на законних підставах, що підтверджується копією рішенням виконавчого комітету.

Після смерті чоловіка, вона спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована з чоловіком за однією адресою, після спливу часу, звернулась до державного нотаріуса Четвертої Державної Криворізької нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді вказаного вище житлового будинку. Однак 26 березня 2024 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, про що видана письмова відповідь, в якій державний нотаріус вказує, що про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у спадкоємцем не подані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно.

Таким чином, беручи до уваги відмову нотаріуса у видачі спадщини, враховуючи смерть власника житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , єдиний спосіб оформити спадщину після смерті чоловіка у позивача це звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази.

Ухвалою суду від 21 серпня 2024 року закрите підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання сторони у справі не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представник Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. просила розглянути справу за відсутності представника виконкому, при відсутності інших спадкоємців заперечень щодо вимог позивача не мають, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 , місце смерті Кривий Ріг, Дніпропетровська область, актовий запис про смерть № 1331, копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 ( а.с. 7).

Шлюб між позивачем та покійним чоловіком, ОСОБА_2 був зареєстрований 30 квітня 1975 року, актовий запис про шлюб № НОМЕР_2 , зареєстрований Дзержинським відділом Загс міста Кривого Рогу, копія свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 ( а.с. 8).

18 травня 1979 року Рішенням Дзержинської районної ради народних депутатів міста Кривого Рогу № 289, було розглянуто заяву ОСОБА_2 про переоформлення земельної ділянки для будівництва житлового будинку та переоформлено земельну ділянку площею 450 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9-10).

ОСОБА_2 збудував наступні будівлі: Житловий будинок А-1, загальною площею 91, 7 кв. м., житловою площею 57, 9 кв.м.; Сарай В; Сарай Д; І водо колонка; ІІ замощення; № 1-2 огорожа ( а.с. 15-24).

Після смерті чоловіка, позивач звернулась до КП ДОР « Криворізьке БТІ» задля отримання архівної довідки, але за іі змістом позивач отримала інформацію про те, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано ( а.с. 14).

Після смерті чоловіка, позивач спадщину прийняла, оскільки була зареєстрована з чоловіком за однією адресою, після спливу часу, позивач звернулась до державного нотаріуса Четвертої Державної Криворізької нотаріальної контори Артеменко Л.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді вказаного вище житлового будинку.

26 березня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, про що видана письмова відповідь, в якій державний нотаріус вказує, що про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що у спадкоємцем не подані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно ( а.с. 26).

Заповіт після смерті чоловіка не посвідчувався, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, дані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи № 245/2016 заведеної Державним нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М., до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У статтях 15 та 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Але як вбачається з матеріалів цивільної та спадкової справ у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують її право у реалізації нею своїх прав на належне їй нерухоме майно.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи викладене, суд вважає встановленим факт того, що чоловік позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на законних підставах володів домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1 .. Тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає - позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності за життя, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку А- 1, загальною площею приміщень 91, 7 кв. м., житловою площею 57, 9 кв. м., сарай В, сарай Д, Водоколонка І, замощення ІІ, Огорожа № 1-2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нерухоме майно яке складається з: житлового будинку А-1, загальною площею 91, 7 кв. м., житловою площею 57, 9 кв. м. , сарай В, Сарай Д, Водоколонка І, Замощення ІІ, Огорожа № 1-2, за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат