Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/9854/23
Провадження № 2/644/535/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Жигун Е.С., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду та просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 листопада 2013 року відповідач ОСОБА_3 та позивачка ОСОБА_5 уклали шлюб, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а/з № 513. Від даного шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_6 . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року шлюб між сторонами розірваний. Сторони разом не проживають з 15.08.2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_4 , свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини, а саме не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує дитині необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання. Крім того, відповідач не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти та життєвого досвіду. Взагалі відповідач бачив дитину протягом двох років з моменту народження. На теперішній час позивачка повторно уклала шлюб зі ОСОБА_7 , внаслідок чого змінила прізвище з ОСОБА_8 на ОСОБА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, який був зареєстрований 20 липня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Позивачка та її чоловік - ОСОБА_7 піклуються про дитину, піклуються про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, забезпечують дитині необхідне харчування, медичний догляд, лікування, тощо. Отже, відсутність батька дитини на прийомі у лікарів та відсутність батька у школі з 2020 року свідчить про те, що відповідач взагалі не піклувався про фізичний розвиток дитини та не забезпечував їй необхідного медичного догляду та належного виховання протягом більш ніж трьох років, що негативно впливає на фізичний розвиток дитини як складову виховання. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, інтересами не цікавиться, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, в подальшому подала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив задовольнити. Зазначив, що сторони разом не проживають з 15.08.2016 року, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю, повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_4 . В подальшому представник позивачки подав заяву з проханням закінчувати розгляд справи за його відсутністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав.

Представник Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, надав суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав.

Приймаючи до уваги викладене, що позивачка та представник позивачки не заперечують проти заочного розгляду справи, то у відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2013 року по 17.02.2017 року. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17.02.2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

ОСОБА_8 20.07.2022 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Позивач та її донька ОСОБА_6 зареєстровані та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач по справі разом з ними не зареєстрований і не проживає.

Згідно інформації КЗ «Харківська гімназія № 71 Харківської міської ради», ОСОБА_6 , 2014 року народження, навчається у 4-Б класі комунального закладу, вихованням дитини займається мати ОСОБА_1 . З ІНФОРМАЦІЯ_4 батько ОСОБА_3 заклад освіти, батьківські збори не відвідував, з вчителем не спілкувався, у заходах класу та школи участі не приймав.

Згідно інформації ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, ОСОБА_3 , 1991 року народження, з заявами або скаргами щодо усунення йому перешкод у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_4 , 2014 року народження, за останні п`ять років до відділу поліції не звертався.

Згідно інформації медичного центру ПП «Л+», ОСОБА_6 , 2014 року народження, зверталася за консультаційним прийомом до лікаря-дерматолога 15.08.2022 року. Прийом здійснювався в супроводі матері ОСОБА_1 .

Згідно інформації КНП «Міська дитяча поліклініка № 16» Харківської міської ради стосовно медичного спостереження дитини ОСОБА_6 встановлено, що дитина мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває під наглядом лікаря-педіатра, з яким укладена декларація про надання первинної медичної допомоги. Станом здоров`я Таїсії опікується її мати - ОСОБА_1 . Дівчинка відвідує лікарів закладу в супроводі матері ОСОБА_1 .

Згідно виписки з карти пацієнта ОСОБА_4 , 2014 року народження, остання неодноразово зверталася в стоматологічний кабінет ФОП ОСОБА_10 у супроводі матері ОСОБА_1 та бабусі.

Згідно повідомлення ТОВ «Медичні технології сучасності плюс», 20.08.2022 року до медичного центру стосовно здачі аналізів крові та отримання їх результатів ОСОБА_6 , 2014 року народження, звернулась ОСОБА_8 .

Згідно інформації ТОВ «Медікал Адванст», ОСОБА_6 , 2014 року народження, неодноразова з січня 2021 року зверталась за медичною допомогою за участю та у супроводі матері ОСОБА_1 .

В висновку №247 від 03.06.2024 року за підписом директора Департаменту служб у справах дітей встановлено, що Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розгляду та вивчення наданих документів встановлено, що мати дитини - ОСОБА_1 . Батько дитини - ОСОБА_3 . Шлюб між батьками дитини розірвано 17.02.2017. Після розірвання шлюбу між батьками малолітня ОСОБА_6 залишилась проживати разом з матір`ю. Зараз мати з дочкою зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 особисто пояснила, що батько довгий час умисно ухиляється від обов`язків по вихованню та утриманню дитини, ніколи не відвідує дочку, не цікавиться її здоров`ям, розвитком та досягненнями. ОСОБА_3 у м. Харкові не зареєстрований, що підтверджується інформацією з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання не відоме. Згідно з інформацією ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 не перебуває, на військову службу по мобілізації не призивався. ОСОБА_3 запрошувався до Департаменту служб на співбесіду (запрошення направлялись за останнім відомим місцем проживання, вказаним у позові), однак не з`явився, пояснень чи документів не надав. ОСОБА_3 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо усунення перешкод у спілкуванні з дочкою з боку матері, до Департаменту служб не звертався, ніяких доказів виконання ним батьківських обов`язків не надавав. Відповідно до інформації відділу поліції № 1 Харківського РУП № 2 в Харківській області, за останні 5 років ОСОБА_3 із заявами та скаргами щодо перешкод у спілкування з дочкою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закладу не звертався. Згідно з інформацією адміністрації Міської дитячої поліклініки № 16 малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під наглядом фахівців закладу. Станом здоров`я дитини опікується мати - ОСОБА_1 , дівчинка відвідує лікарів в супроводі матері. Звернення батька дитини, ОСОБА_3 , до лікарів закладу відносно стану здоров`я дитини та отримання медичних рекомендацій до закладу не зареєстровано. Відповідно до інформації ТОВ «Медикал Адванс», малолітня ОСОБА_6 з січня 2021 року неодноразово зверталась до закладу у супроводі матері та за її згодою як законного представника. Згідно з інформацією адміністрації Харківської гімназії № 71, де навчається ОСОБА_6 з першого класу, мати, ОСОБА_1 , займається вихованням дочки. З 01.09.2020 батько дитини, ОСОБА_3 , заклад освіти, батьківські збори не відвідував, з вчителем не спілкувався, у заходах класу та школи участі не брав. Відповідно до інформації ФОП ОСОБА_10 , з 2021р. по 2024р. малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодноразово зверталась до стоматологічного кабінету у супроводі матері та бабусі та отримувала різні стоматологічні послуги. Відповідно до вимог ст. 171 Сімейного кодексу України, було проведено співбесіду з малолітньою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина пояснила, що останній раз бачила батька кілька років тому, жодної участі у її житті він не бере, на зв`язок не виходить. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було додатково розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є сусідами позивачки, пояснили, що ОСОБА_3 за місцем проживання ОСОБА_1 з донькою не бачили вже багато років. З донькою ОСОБА_13 відповідач не спілкується, в гості до доньки він не приходить, матеріально її не утримує.

Свідок ОСОБА_14 , яка є кумою позивачки, пояснила, що ніякої участі у вихованні доньки Таїсії після досягнення нею 3-х років відповідач не приймає. Малолітня дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Батько дитини ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, участі в її житті не приймає, з донькою вже багато років не бачився.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України, пунктом 2 якої визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає підстави для висновку, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно з частиною першою статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

На підставі пояснень позивачки, показань свідків, наданих суду письмових доказів, суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя, та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки та відсутні підстави вважати, що він змінить ставлення до виховання дитини, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначені розміру аліментів, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З огляду на викладене, стан здоров`я та матеріальне становище дитини і відповідача, що дитина сторін ОСОБА_6 знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не надав жодних доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд стягує аліменти з дати подання до суду позовної заяви, як це передбачено ст. 191 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за вимогою про стягнення аліментів, оскільки позивачка звільнена від судового збору за вимогою про стягнення аліментів. З відповідача на користь позивачки суд стягує витрати позивачки на сплату судового збору за вимогою про позбавлення батьківських прав, оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивачки про позбавлення батьківських прав.

Згідно з п. 1 ч. 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання даного рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-83, 141, 264-265, 268, 280, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 164-166, 180-183,191 Сімейного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19.12.2024 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати на сплату судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.09.2024 року.

СУДДЯ: