08.08.2024 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/5240/24
Провадження № 6/644/461/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бугери О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ворона Д.М.,

представника заявника адвоката Кукаркіна О.О.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року у справі №644/5240/24, провадження №2-н/644/1261/24, таким, що не підлягає виконанню,

УСТАНОВИВ:

Представник заявника, 26.07.2024 року, звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу судового наказу про стягнення аліментів, такими, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначено, що стягувач ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу зазначила завідомо неправдиві відомості з метою введення суду в оману, а саме, зазначила, що боржником не надаються їй на утримання дитини грошові кошти, що не відповідає дійсності. Починаючи з грудня 2023 року вони проживають окремо та боржник систематично надавав стягувачу грошові кошти на дитину з рук в руки на довірі, не вимагаючи від неї розписки у отриманні коштів, спілкується з дитиною, відвідує дитячі гурти, лікарів, придбає дитині одяг, іграшки, предмети особистої гігієни тощо. Окрім того, з 30.03.2024 року систематично перераховує кошти на банківську картку, тому вважав, що обов`язок боржника повністю відсутній. Також, посилався на те, що він є особою з інвалідністю 3 групи безстроково, внаслідок систематичних повітряних тривог, вимкнення світла та збоїв в роботі банку, додатково буде надано витяг про перерахування коштів заявниці. Вважав, що в даному випадку є підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає задоволенню, оскільки обов`язок боржника відсутній внаслідок добровільного виконання поза межами виконавчого провадження. Посилався на лист ВССУ від 01.07.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. До матеріально-правових підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження, зарахуванням зобов`язання за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання зобов`язання.

В судовому засіданні представником заявника подану заяву підтримано, зазначав, що заявником в добровільному порядку надається допомога на утримання дитини, не заперечував, що дитина мешкає із матір`ю, але боржником кошти перераховувались добровільно, про що свідчать надані квитанції про перерахування коштів, тому є підстави для задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_1 проти задоволення заяви заперечувала, пояснила, що дитина, який 4 роки, проживає із нею, на її утримання батько дійсно надавав допомогу, але стосунки між ними складні, тому не має наміру кожного разу телефонувати та просити надати кошти чи звітувати по кожному придбаному продукту. Зазначала, що вона купує дитині продукти, одяг, водить на гуртки, поки садки не працюють перебуває із дитиною, кошти, які надавав батько дитині, витрачає виключно на неї. Коли дитина хворіє звертається до батька з питання матеріальної допомоги. Також, батько дитини пропонував визначити тверду грошову суму в 2000 гривень на місяць аліментів, але вважає, що це дуже замала сума, тому звернулась до суду та отримала судовий наказ, як то передбачено законодавством.

Суд, вислухавши доводи представника заявника, заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

01.07.2024 року до суду ОСОБА_1 було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 .

Відповідно до судового наказу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 року було стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, РНОКПП: НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Харків, РНКОПП: НОМЕР_2 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.07.2024 року, тобто з дня подачі заяви, та до досягнення дитиною повноліття. Також, стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 302 гривні 80 копійок. Судовий наказ набрав законної сили 03.07.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом п. п. 4, 5 ч. 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Тобто, на обох батьків покладається обов`язок утримувати дитину, утримання дитини відбувається до досягнення повноліття, та право на звернення до суду із вимогами про стягнення аліментів належить лише особі, з якою проживає дитина.

В даному випадку із заявою про видачу судового наказу звернулась заявниця ОСОБА_1 , мати дитини, аліменти стягнуто з батька дитини з 01.07.2024 року, з моменту подачі заяви та до повноліття дитини. Дитина проживає із матір`ю. Розмір аліментів визначено відповідно до розміру встановленого процесуальним законом у частці. Тобто, судовий наказ видано із дотриманням вимог процесуального закону, не помилково.

Обов`язок батьків визначений ст. 180 СК України щодо утримання дитини до її повноліття триває, дитині на момент розгляду справи за заявою виповнилось 4 роки. Підстава для припинення стягнення аліментів, визначена ст. 190 СК України, а саме у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно, відсутня.

Доводи заявника про його добровільну допомогу дитині та значну переплату аліментів не є підставами для припинення стягнення та не свідчать про те, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку із добровільним виконанням боржником такого обов`язку. Дані обставини повинні враховуватись державним виконавцем при проведенні розрахунку розміру аліментів, наявності чи відсутності заборгованості, проведення відповідного перерахунку.

На підставі наведеного, суд вважає, що підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Відповідно до вимог ст.ст. 6, 180, 181 СК України, ст. ст. 12 - 19, 161, 259 261, 432 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений 08.08.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: суддя О.В.Бугера