Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2297/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Виноградівської міської ради Берегівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Продан О.В., звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради Берегівського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

Уточнені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачі є спадкоємцями по смерті свого батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 03.03.1981 року, свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 16.09.1986 року. За час свого життя померлий заповіту не залишив. Позивачі вказують, що після смерті батька вони прийняли спадщину.

Покійному батьку позивачів на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 1,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради. Згідно положень ч.І ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За запитом позивачів в архівних матеріалах Відділу №4 у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копію державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК №003-01770 від 26.05.2003 року, який підтверджує належність спадкодавцю на праві приватнбї власності цього нерухомого майна.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачів (мати спадкодавця), ОСОБА_4 . Вона залишила заповіт на користь свого сина ОСОБА_3 , який 12.03.2008 року за. реєстровим №138 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Оноцької сільської ради. Однак батько позивачів ОСОБА_3 помер раніше, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покійній ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , на який не виготовлено правовстановлюючих документів. Після звернення до державного нотаріуса із заявою про офомлення спадкових прав, позивачі отримали лист-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Інших спадкоємців немає. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом про визнання за ними права власності на житловий будинок та земельну ділянку у порядку спадкування за законом.

Позивачі та їх представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивачів подала до суду письмову заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Представник відповідача будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність та відсутність заперечень проти вимог позивача.

Третя особа що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку про ухвалення в підготовчому засіданні рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 03.03.1981 року, свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 16.09.1986 року.

За час свого життя батько позивачів заповіт не залишив.

Позивачі як діти є спадкоємцями за законом першої черги.

Мати позивачів (дружина спадкодавця) ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина , зокрема на наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку загальною площею 1,26 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК №003-01770 від 26.05.2003 року.

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивачів (мати спадкодавця), ОСОБА_4 . Вона залишила заповіт на користь свого сина ОСОБА_3 , який 12.03.2008 року за реєстровим №138 було посвідчено секретарем виконавчого комітету Оноцької сільської ради. Однак батько позивачів ОСОБА_3 помер раніше, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Покійній ОСОБА_4 належав житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» від 19.03.2024 року №239 правовстановлюючі документи на цей об`єкт нерухомості не оформлені, рахується за матір`ю спадкодавця на підставі довідки Виноградівської міської ради від 05.03.2024 року №20.8-07/71.

Суд констатує, що позивачі після смерті свого батька та бабусі відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємці за законом спадщину прийняли, оскільки на день смерті спадкодавців проживали з ними, про що свідчить довідка Виноградівської міської ради від 05.03.2024 року №20.8-07/72.

Інших спадкоємців немає.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавців, позивачі звернулися до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу, де їм було надано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується листом-відмовою державного нотаріуса від 01.05.2024 за № 234/01-16.

Разом з тим оригінал державного акта на землю втрачено, правовстановлюючих документів на будинок не виготоволено.

Таким чином позивачі не мають можливості оформити спадщину через нотаріальну контору.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до ч.3ст.3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень`права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цьогоЗакону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4ст.3 зазначеного Законуправа на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Правовстановлюючих документів на спадковий будинок не оформлено, тому держава офіційно не визнає ні право власності спадкодавця на нерухоме майно, ні право власності спадкоємця, набуте в порядку спадкування.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачами та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачами на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81,200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1225, 1261, 1266, 1268, 1270, 1274 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги задоволити.

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 право власності на:

- земельну ділянку площею 0,35 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,66 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;

- 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 16.08.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко