Справа № 1519/2-2688/11
Номер провадження № 6/521/477/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.

секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі заяву акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та заміну сторони боржника у виконавчому листі, заінтересована особа: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), -

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 року до суду надійшла заява від представника заявника про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа, видачу дублікату виконавчого, у якій він просить суд: замінити боржника у виконавчому листі № 1519/2-2688/11 щодо виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2012 у цивільній справі №1519/2-2688/11, а саме: боржника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину. видати акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» виконавчий лист у справі №1519/2-2688/11 на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2012 у цивільній справі №1519/2-2688/11, що був повернений до Малиновського районного суду м. Одеси; поновити акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» () пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме: виконавчого листа, виданого на виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 12 березня 2012 року у цивільній справі №1519/2-2688/11.

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним та своєчасно.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не підлягає задоволеню виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

14.06.2007 року між ВАТ "Ощадбанк" (тип якого відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» у 2011 р. змінено з відкритого на публічне акціонерне товариство, а у 2019р. - змінено з публічного на приватне, надалі - АТ "Ощадбанк"/Банк) та ОСОБА_3 було укладено договір про іпотечний кредит №1264, за умовами якого останній було надано кредит у розмірі 91 000 доларів США строком погашення до 14.06.2023 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 12 % річних у валюті отриманого кредиту.

З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором про іпотечний кредит, 14.06.2007 року між АТ "Ощадбанк" та ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою I.I. від 14.06.2007 року, під реєстровим номером 1239.

Однак, ОСОБА_3 у встановлені договором терміни повернення наданого їй кредиту та терміни сплати відсотків за кредитом не виконувала, у зв?язку із чим Банк звернувся до Малиновського районного суду м. Олеси із позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

21 березня 2012 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення у справі № 1519/2-2688/11 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. Як було встановлено у рішенні суду від 21.03.2012 року у справі № 1519/2-2688/11, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 06.06.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Знам?янка, Знам?янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_5 і її прізвище після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 », про що зроблено актовий запис №48.

06.06.2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2012 залишено без змін.

18.06.2018 року постановою Верховного суду заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06.06.2016 року залишено без змін.

Судом встановлено, що 25.08.2016 року був виданий відповідний виконавчий лист на виконання заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 21.03.2012 року у справі № 1519/2-2688/11, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, та у наступному Верховним Судом.

12.09.2016 року вказаний виконавчий документ був пред`явлений до примусового виконання до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області (надалі - Малиновський ВДВС).

22.09.2016 року державним виконавцем Малиновського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 52312942 з примусового виконання виконавчого листа №1519/2-2688/11 виданого 25.08.2016 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_7 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором №1264 від 14.06.2007 року у розмірі 138 937,18 дол. США.

28.12.2017 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв?язку зі смертю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть №11501.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ч. 6 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ст. 127 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання з огляду на наступне .

Судом встановлено, що 28.12.2017 року постановою державного виконавця закінчено виконавче провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв?язку зі смертю ОСОБА_7 11.11.2017 року, а отже трирічний строк на пред`явлення виконавчого листа минув 29.12.2020 року.

Судом встановлено, що заявник звернувся із заявою про поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання через три роки після спливу трирічного строку, встановленого законом, та не обґрунтував поважні причин їх пропуску.

Стосовно тверджень заявника, що на території України було введено карантин та згодом воєнний стан, а тому строк на пред`явлення виконавчих листів до виконання продовжується, суд роз`яснює наступне.

Згідно із Законом від 30.03.2020 року № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, ст.ст.257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України від 30 березня 2020 року N? 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Суд звертає увагу заявника, що вищевказаними нормативними актами було продовжено строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦПК України, на строк дії такого карантину, проте такі вимоги не були затосовані до строків визначених у ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», з огляду на що трирічний строк на період дії карантину продовжено не було.

Згодом, Законом України від 24 лютого 2022 року N? 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022, яким у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався відповідними указами Президента України, затвердженими Верховною Радою України та діє по теперішній час.

Суд звертає увагу заявника, що на момент введення воєнного стану, тобто на 24.02.2022 року, заявник уже пропустив трирічний строк на звернення до пред`явлення виконавчих листів до виконання, а тому такі причини не можуть вважатись судом поважними

Суд звертає увагу, заявник зобов`язаний був забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС та у передбачений законом строк пред`явити його до виконання.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення. Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.

Однак, зазначені представником стягувача причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не відносяться до поважних, оскільки поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Слід відмітити, що недбале ставлення до процесуальних обов`язків з боку стягувача за таких обставин не може виправдовувати пропуск відповідних процесуальних строків, оскільки фактично покладає надмірний тягар на боржника й суперечитиме принципу правової визначеності.

Згідно рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Метою статті 433 ЦПК України, про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або не заінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

Стосовно вимоги заявника про заміну боржника у виконавчому листі, суд роз`яснює наступне.

Згідно вимог ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі №34/425 зазначено, якщо заява про заміну сторони подана після спливу строку пред?явлення виконавчого документа до виконання, то в разі неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. ст. 12, 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 11, 81, 123, 126, 127, 433 ЦК України, СУД

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Базарна, 17) про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа та заміну сторони боржника у виконавчому листі, заінтересована особа: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ), - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення,якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: