Справа № 699/348/24
Номер провадження 2/699/190/24
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

30.08.2024 м. Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Літвінової Г.М., за участю секретаря судового засідання Сміян А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн,

УСТАНОВИВ:

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість:

-за договором позики №78479662 у розмірі 21912,50 грн, з яких 5500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16 412,50 грн - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4 360,00 грн, з яких 1000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3360,00 грн - сума заборгованості за відсотками;

- за кредитним договором №39528-03/2023 у розмірі 4680,00 грн, з яких 1200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3480,00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Ухвалою суду від 25.03.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами роз`єднано.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №39528-03/2023 у розмірі 4680,00 грн, з яких 1200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 3480, 00 грн - сума заборгованості за відсотками.

Виділено в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики №78479662 у розмірі 21912,50 грн, з яких 5500,00 - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16412,50 грн - сума заборгованості за відсотками.

Передано роз`єднані (виділені) матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами до канцелярії Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду та подальшої передачі судді.

У межах даної судової справи № 699/348/24, провадження 2/699/190/24 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, за позовними вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн, з яких 1000,00 грн розмір заборгованості за основною сумою боргу; 3360,00 грн - розмір заборгованості за відсотками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №24841-03/2023.

За договором факторингу №3072023 укладеним 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №24841-03/2023.

За договором факторингу №27102023, укладеним 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн, з яких 1000,00 грн розмір заборгованості за основною сумою боргу; 3360,00 грн - розмір заборгованості за відсотками.

Позивач вказує, що відповідач був повідомлений про заміну кредиторів, однак не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора за кредитним договором №24841-03/2023.

Ухвалою суду від 20.06.2024 судом було витребувано у позивача докази:

- щодо отримання відповідачем за Договором про надання фінансового кредиту №24841-03/2023 коштів (платіжне доручення або інше документальне підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок, вказаний позичальником);

- розрахунок заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №24841-03/2023 станом на день відступлення права вимоги до відповідача за договором факторингу №3072023, укладеним 03.07.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп»;

- Реєстр Боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»;

- Реєстр боржників до Договору факторингу№27102023 від 27.10.2023, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Також витребувано у позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінали документів, які надано суду в копіях:

- оригінал Договору факторингу №3072023, укладеного 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм»;

- оригінал Акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 03.07.2023 до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023;

- оригінал Договору факторингу №27102023, укладеного 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Протягом визначеного судом строку відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) сторін до суду відповідач не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов такого.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 628ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем (Клієнт) було укладено Договір про надання фінансового кредиту №24841-03/2023, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надає відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн строком на 14 днів до 28.03.2023 під 1168,0 % (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 3,20 % на добу (а.с. 9-12).

Згідно з пунктом 1.4 цього договору кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Позивачем також надано суду Паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису 15.03.2023, згідно якого до укладення договору відповідачу була надана інформація про кредит (а.с.14).

У зв`язку з тим, що матеріали справи не містили доказів того, що за цим договором відповідачу були перераховані грошові кошти на його банківську картку, ухвалою суду від 20.06.2024 судом було витребувано у відповідача докази щодо отримання відповідачем за Договором про надання фінансового кредиту №24841-03/2023 коштів (платіжне доручення або інше документальне підтвердження перерахування коштів на картковий рахунок, вказаний позичальником).

На виконання указаної ухвали суду позивач надав суду інформаційну довідку про перерахування коштів №2919_29 від 05.02.2024, якою ТОВ "Універсальні платіжні рішення" повідомляє ТОВ "ФК "Інвеструм" про те, що 15.03.2023 23:15:06 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта, маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua -211927861, призначення платежу: зарахування 1000 грн на карту НОМЕР_1 .

Також з матеріалів справи бачається, що 25.03.2023 відповідач звернувся до ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» із заявкою на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту №24841-03/2023 від 15.03.2023 (а.с.15), що свідчить про те, що відповідач отримав кошти за указаним кредитним договором.

На підставі цієї заявки між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідчем 25.03.2023 було укладено Додаткову угоду до Договору про надання фінансового кредиту №24841-03/2023 від 15.03.2023, згідно якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, тобто до 03.04.2023, узгоджено, що будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості Клієнта становить 1352,00 грн (а.с. 15).

Позивач додав до позовної заяви не засвідчену копію Договору факторингу №3072023, укладеного 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп», як фактором, та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», як клієнтом, згідно з яким Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 320 904 260.80 грн, що виникли у Клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та Клієнтом (а.с.17-19).

Також позивач надав суду не засвідчену копію Акту приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 03.07.2023 до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 (а.с.19).

Реєстр Боржників від 03.07.2023 до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 чи витяг з нього позивач суду не надав до позовної заяви взагалі.

У зв`язку із вищевикладеним ухвалою суду від 20.06.2024 було витребувано у позивача оригінал Договору факторингу №3072023, укладеного 03.07.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», оригінал Акта приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 03.07.2023 до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, Реєстр Боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Позивач оригінали указаних документів суду не надав, послався на те, що такі документи у нього відсутні, так як він не є стороною указаного договору, зазначив, що до позовної заяви ним було долучено копію витягу з Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 та копію Акта прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023.

На це суд зауважує, що на витягах із документів з метою засвідчення їх відповідності оригіналові обов`язково оформлюють відмітку про засвідчення витягу. Саме вона надає документу юридичної сили.

Так як указані вище документи, які позивач надав суду у копіях, не засвідчені, то вони не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази на підтвердження обставин, які у ньому зазначені.

Тому відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України суд не бере до уваги як докази - копію Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, копію Акта прийому-передачі Реєстру Боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023.

Клопотання про витребування оригіналів чи належним чином завірених копій указаних документів у відповідних осіб позивач у суді не заявляв.

Реєстр Боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023 чи належним чином засвідчений витяг з нього позивач суду не надав.

За таких обставин суд виснує, що позивачем не доведено факт переходу за договором факторингу №3072023 від 03.07.2023 права вимоги за кредитним договором №24841-03/2023 від ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп».

Позивач стверджує, що 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп»», як Клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як Фактором було укладено Договір факторингу №27102023, згідно з яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників (а.с.20-21).

Згідно з п. 1.2 указаного Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості.

Цей Договір факторингу №27102023 позивач надав суду не в повному обсязі, а вибірково. При цьому надана копія договору не містить позначки, що подані аркуші договору є витягом з цього договору. Натомість представник позивача проставив відмітку про засвідчення копії договору, яка, у тому числі, складається зі слів «З оригіналом згідно» (а.с. 20-21).

Тому суд своєю ухвалою від 20.06.2024 витребовував у позивача оригінал Договору факторингу №27102023, укладеного 27.10.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Оригінал указаного документа позивач суду не надав, посилаючись на те, що на даний час ведеться активна претензійно-позовна робота, у зв`язку з чим надання оригіналу цього документу є неможливим.

Витребуваний судом Реєстр боржників до Договору факторингу№27102023 від 27.10.2023, укладеного між ТОВ «Стар Файненс Груп»» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивач суду також не надав із посиланням на те, що вважає доцільним надати належним чином засвідчену його копію. Однак, суд зауважує, що надані позивачем суду копії чотирьох сторінок з Реєстру боржників не засвідчені і тому не є витягом з документу.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості в повній мірі встановити умови укладеного договору факторингу, обсяг прав та обов`язків сторін договору, строк набрання чинності цим договором, порядок передачі документації та її перелік, інші умови, яких досягли сторони при укладенні договору, та встановлення яких є необхідним для правильного вирішення цієї справи. Також суд позбавлений можливості встановити, чи відповідає надана позивачем копія Акта прийому-передачі реєстру боржників тій формі Акта, яка узгоджена сторонами під час укладання договору факторингу.

Позивач також надав розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15.03.2023 №24841-03/2023 за період з 27.10.2023 до 31.01.2024, підписаний представником позивача ОСОБА_2 (а.с. 16).

Матеріали справи не містять відомостей щодо посади вказаної особи, його повноважень на складання такого розрахунку та можливої відповідальності за помилково складений розрахунок.

Відповідно до пп. 14 п. 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, первинним є документ, що містить відомості про операцію.

Згідно з пунктами 43, 44 Положення первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

При цьому первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (п. 51 Положення).

Відповідно до пункту 52 Положення первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

Суд дійшов висновку, що наданий представником позивача розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15.03.2023 №24841-03/2023 не є первинним документом, оскільки не відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Також залишається невідомим, на підставі яких первинних документів ці розрахунки взагалі були здійснені.

Таким чином, наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором від 15.03.2023 №24841-03/2023 не можна вважати допустимим доказом наявності заборгованості.

Суд зауважує, що при розгляді кредитних спорів суд зобов`язаний перевірити:

1) чи доведений факт отримання відповідачем як позичальником кредитних коштів відповідно до умов договору, наявність первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредитів та їх можливого погашення;

2) чи містять матеріали справи належний розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором, де зазначено, яким саме чином та за який період пораховані кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на момент подання позовної заяви;

3 )який саме порядок та які умови відступлення клієнтом факторові свого права вимоги до боржників передбачено договором факторингу (наприклад витяг з договору, де зазначено який порядок та умови відступлення права вимоги);

4) чи існувало на момент переходу прав за кредитним договором на підставі договору факторингу, у банку, а потім і у цесіонарія право вимоги до відповідача, саме у тому обсязі та на умовах, які зазначені у реєстрі заборгованостей боржників, в тому числі щодо сум початкового тіла кредиту, початкового проценту, пені і чи перейшло право вимоги заборгованості за якою не настав строк платежу на час укладення договору факторингу.

Однак позивач ні до своєї позовної заяви, ні у подальшому на виконання ухвали суду від 20.06.2024 про витребування доказів та оригіналів документів, не надав суду документів (доказів), які надають можливість суду встановити ці обставини у повному обсязі.

Згідно з ч.6 ст. 95 ЦПК України якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

За таких обставин, коли позивач не виконав вимоги ухвали суду від 20.06.2024 про витребування доказів та оригіналів документів, суд залишає без розгляду позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу не повертається сплачена ним сума судового збору у разі залишення заяви без розгляду у зв`язку із неподання позивачем витребуваних судом матеріалів.

Керуючись статямич. 10 ст. 84, п.9 ч.1 ст. 257, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів`до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості за кредитним договором №24841-03/2023 у розмірі 4360,00 грн - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

СуддяЛітвінова Г. М.