Провадження №2/523/5321/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м.Одеси Аліна С.С., розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Суворовського ВДВС у м.Одеси південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеси), про скасування арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

05.08.2024 року позивачка звернулася до Суворовського районного суду м.Одеси з позовом до Суворовського ВДВС у м.Одеси південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеси), про скасування арешту в якому просить скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, а саме частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного державним виконавцем Першого Суворовського ВДВС м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області в порядку виконавчого провадження на підставі Ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 09.09.2016 по справі №523/12606/16ц. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис №16741160 від 04.10.2016 року. Заява обґрунтована тим що 24.07.2024 виконавче провадження ВП№59489292 закінчено, а отже й припинена чинність арешту майна боржника.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту справ або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб ( способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюють випадки зняття арешту з майна боржника.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби - суб`єктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) під час проведення опису та арешту майна, що не пов`язані з визнанням права власності на арештоване майно.

Таким чином, за змістом наведених положень Закону України "Про виконавче провадження" в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статтей57,58 Закону України "Про виконавче провадження"(у редакції чинній на момент вчинення процесуальної дії).

При цьому вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Таким чином, позивачу необхідно визначити зміст позовних вимог та належним чином зазначити їх у позовній заяві.

У відповідності з ч. 1ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.175,177,185,259,260 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Суворовського ВДВС у м.Одеси південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеси), про скасування арешту - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Аліна С.С.