Провадження № 2-др/686/131/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

09 вересня 2024р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому заяву ОСОБА_1

про ухвалення додаткового рішення у справі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.09.2024 року, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки будинку та припинення права спільної часткової власності, задоволено.

Однак, при постановленні рішення 02.09.2024 року судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема щодо стягнення витрат на проведення експертизи та витрат на правничу допомогу.

ОСОБА_1 просить винести додаткове рішення щодо судових витрат, зокрема 7 500 грн. витрат на проведення експертизи та витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судове засідання сторони не з`явились, їх неявка не перешкоджає слуханню заяви по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення судових витрат та витрат на проведення експертизи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, позивачем понесено витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 7 500 грн., що підтверджується копією договору №1087/023 від 20.09.2023 року про надання послуг з проведення судової будівельно-технічної експертизи та копією квитанції на суму 7 500 грн. за оплату експертизи. А тому витрати на проведення експертизи слід стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частках, а саме по 3 750,00 грн. з кожного.

Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем в позовній заяві зазначалось, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а 09.08.2024 року подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу та на проведення експертизи та надано докази на підтвердження понесення таких витрат.

Заява про стягнення судових витрат, зокрема на правничу допомогу подана із дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді представляло адвокатське об`єднання «Юрколегія», що діяло на підставі договору про надання правової допомоги від 14 липня 2023 року, ордеру серії ВХ №1057091 від 15.01.2024 року адвоката Чулкової Н.К., та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається з Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги №1/07 від 14.07.2023 року, вартість послуг Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги становить 30 000 грн. (12 000 грн. за підготовку та подання позовної заяви та 18 000 грн. здійснення представництва інтересів у суді), копій квитанцій до платіжної інструкції, Адвокатським об`єднанням надана замовнику ОСОБА_1 правова допомога за договором, вартість послуг складає 30 000,00 грн.

Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 30 000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, просила зменшити розмір заявлених витрат, оскільки сума 30 000,00 грн. є явно завищеною та не відповідає складності справи. Більше того, неодноразово зверталась до позивача з метою мирного вирішення спору, однак, остання відмовлялась.

Так, суд зауважує, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В питанні критеріїв слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19.

Висновками у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зокрема Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Під час вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд у кожному конкретному випадку виходить із фактичних обставин окремо взятої справи, її доказової бази, ураховує складність справи, обсяг і складність виконаної адвокатом роботи, значимість таких дій у справі із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру. Без дотримання зазначених вимог рішення суду не може вважатися законним і справедливим. Постанова Касаційного цивільного суду Верховного суду від 07.08.2024 року у справі №686/18768/22.

Суд вважає, що у цій справі вимога позивача про компенсацію їй витрат на професійну правничу допомогу під час судового розгляду справи в розмірі 30 000 грн. (по 15 000 грн. з кожного відповідача) не повністю відповідає критеріям реальності та співмірності зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково та стягнути зі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 8 000 грн. з кожного, в решті слід відмовити.

Так, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000 грн. (по 15 000 грн. з кожного відповідача), є завищеною щодо іншої сторони спору, із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також дійсної необхідності понесення таких витрат.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволити частково.

Доповнити резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду від 02 вересня 2024 року, додатково зазначивши:

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) із ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі по 8 000 грн. з кожного та витрати на проведення експертизи в сумі по 3 750,00 грн. з кожного.

В решті відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Додаткове рішення складено 09.09.2024 року.

Суддя: