Справа № 465/5848/22 Головуючий у 1 інстанції: Величко О.В.
Провадження № 22-ц/811/1471/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

з участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представників відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Кардопольцева Антона Сергійовича на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року в складі судді Величка О.В. в справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування державної реєстрації права власності на приміщення, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У жовтні 2022 року Львівська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування державної реєстрації права власності на приміщення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

22.01.2024 представником позивача подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити відповідні запитання. Зазначає, що експертиза є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

07.03.2024 сторона відповідача подала письмове заперечення на клопотання про призначення експертизи, вважає таке необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки клопотання подано позивачем після закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті, представником позивача не надано жодних доказів існування поважних причин, що не залежали від позивача чи його представника, які б унеможливлювали подання такого клопотання під час підготовчого провадження, питання які просить поставити експерту представник позивача не стосуються будь-яких обставин чи відомостей або об`єктів, про які не було відомо представнику позивача на момент подання позову до завершення підготовчого провадження у справі.

Також сторона відповідача переконана, що в разі задоволення клопотання, проведення експертизи може зайняти тривалий час, на який зупиняється розгляд справи. Задоволення клопотання позивача щодо проведення експертизи призведе до порушення розумних строків розгляду справи у суді та порушення вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскаржуваною ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 рокупоновлено представнику позивача ОСОБА_1 строк звернення до суду із клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Клопотання представника позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи в цивільній справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування державної реєстрації права власності на приміщення, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Призначено у цивільній справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування державної реєстрації права власності на приміщення, зобов`язання вчинити дії судову будівельно-технічну експертизу.

На вирішення експерта поставлено такі питання:

1.Чи може об`єкт на пл. Липневій, 1 у м. Львові загальною площею 24 кв. м. вважатись нерухомим майном?

2.Чи наявний у об`єкта на пл. Липневій, 1 загальною площею 24 кв. м. нерозривний зв`язок із земельною ділянкою?

3.Чи може об`єкт на пл. Липневій, 1 загальною площею 24 кв. м. бути переміщений у просторі та влаштований в іншому місці без зміни свого функціонального призначення?

4.Чи у об`єкта на пл. Липневій, 1 загальною площею 24 кв. м. наявні характерні ознаки тимчасової споруди?

Проведення експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

Витрати за проведення будівельно-технічної експертизи покладено на позивача - Львівську міську раду.

Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 в разі необхідності надати експертам доступ до об`єкта на АДРЕСА_1 , загальною площею 24 кв. м., для проведення експертного дослідження.

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність, встановлену ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В розпорядження експертів надано матеріали цивільної справи № 465/5848/22 разом з оригіналом інвентаризаційної справи, наданим ОКП БТІ та ЕО, на павільйон, розташований у АДРЕСА_1 .

Роз`яснено сторонам, що відповідно до ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвалу суду оскаржив представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Кардопольцев А.С., вважає, що ухвала постановлена з порушенням процесуального та матеріального права.

Просить врахувати, що представником позивача подано клопотання про призначення експертизи після звершення підготовчого засідання, при цьому не подано достатніх та належних доказів поважності причини такого пропуску чи доказів про неможливість подання такого клопотання до завершення підготовчого засідання.

Звертає увагу на те, що після надходження матеріалів інвентаризаційної справи до суду, підготовче засідання переносилося декілька разів протягом трьох місяців, відтак представник позивача мала можливість ознайомитися із такими та надати їм оцінку, а також прийняти рішення про подання клопотання про призначення експертизи на стадії підготовчого провадження.

При цьому, стороною позивача неодноразово висловлювалася позиція про те, що спірний об`єкт є тимчасовою спорудою.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України, зокрема у підготовчому засіданні вирішується питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів.

Вважає, що позивач мав можливість звернутися до відповідної експертної установи з метою проведення експертизи при зборі доказів для звернення до суду.

Покликаючись на правові висновки, висловлені судом касаційної інстанції зазначає, що призначення судом експертизи за клопотанням сторони після завершення підготовчого засідання, без поважних причин поновлення процесуального строку, не допускається.

Просить врахувати, що у випадку існування обставин, які об`єктивно перешкоджали стороні звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи на стадії підготовчого провадження, суд має право вирішити таке клопотання на стадії розгляду справи по суті, при цьому, такі обставини мають бути підтверджені належними та переконливими доказами, однак такі стороною позивача не надавалися.

Поновлення процесуального строку за підстав, які не видаються переконливими, буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципам рівності та юридичної визначеності.

Також вважає, що вирішуючи питання поважності причин пропуску подання клопотання у справі, суд надав оцінку доказам у справі.

На думку апелянта, задоволення клопотання призведе до порушення строків розгляду справи.

Крім цього, в ухвалі не обґрунтовано, в який спосіб отримання відповідей на поставлені запитання може усунути виявлені судом розбіжності між копіями та оригіналами справи, а поставлені експерту питання стосуються питань правового характеру.

Наводить власне обґрунтування з цього приводу.

Просить скасувати ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача клопотання по призначення судової будівельно-технічної експертизи заявлено при розгляді справи по суті, оскільки на стадії з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами було встановлено, що оригінал інвентаризаційної справи на павільйон, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та надана представником відповідача копія вказаної інвентаризаційної справи, не відповідають одне одному, при цьому, в судовому засіданні представниками відповідача було стверджено, що відповідні копії, які було представлено ними суду, виготовлялися саме із оригіналу інвентаризаційної справи, яка зберігалася в КП ЛОР БТІ та ЕО.

Зокрема, на аркуші 5 оригіналу інвентаризаційної справи схематично зображено наявність у павільйона бетонного фундаменту із відповідним підписом, а на копії цієї ж інвентаризаційної справи, яка представлена представниками відповідача, схематичне зображення фундаменту відсутнє.

Також, із допоміжної таблиці № 1 для визначення зносу будівель по технічному стану конструктивних елементів і переоцінці (оцінці) (аркуш 8 оригіналу інвентаризаційної справи) у графі «група капітальності» вказано «ІV», однак, відповідне позначення містить очевидні ознаки виправлення.

Більше того, реєстраційне посвідчення від 30.10.1995 на приміщення павільйону площею 24 кв.м. у м. Львові на пл. Липнева, 1 (аркуш 11 оригіналу інвентаризаційної справи) не підписано начальником бюро технічної інвентаризації, попри це, копія вказаного посвідчення, надана стороною відповідача, містить підпис начальника бюро технічної інвентаризації і така копія завірена штемпелем «згідно з оригіналом» від 30.03.2023.

Вказані розбіжності, встановлені після закриття підготовчого судового засідання у справі, унеможливлюють надання судом належної правової оцінки спірним правовідносинам, однак, про наявність таких стало відомо лише при розгляді справи по суті, тому суд дійшов переконання про наявність підстав для поновлення позивачу строку для звернення до суду із клопотанням про проведення експертизи у справі.

При цьому, суд відкинув доводи представника відповідача про недоцільність призначення експертизи у зв`язку із тим, що, на його думку, строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог сплив.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто серед джерел доказів, відповідно до статті 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006, яке відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом, як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Підстави обов`язкового призначення судом експертизи визначені статтею 105 ЦПК України.

При цьому за ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Таким чином, враховуючи вимоги статті про призначення експертизи, суд зобов`язаний забезпечити (організувати) змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

У пункті 2 постанови Пленуму «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» №8 від 30 травня 1997 року (з відповідними змінами та доповненнями), Верховний Суд України вказав судам на неприпустимість призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду (зокрема щодо вини, неосудності чи недієздатності особи тощо).

Враховуючи те, що сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень, а перевірка вказаних обставин має значення для правильного вирішення спору, суду необхідно перевірити, чи дійсно вказаний доказ, дослідження якого буде предметом призначеної судом експертизи, стосується предмету доказування по даній справі та чи дійсно з`ясування відповідних обставин є необхідним та ключовим.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Оскільки, предметом даного апеляційного провадження є виключно процесуальне питання від вирішення якого залежить можливість проведення судової експертизи у справі, колегія суддів не надає оцінки будь яким обставинам (доводам), що стосуються суті спірних правовідносин, оскільки таким буде надана оцінка при розгляді справи по суті.

Як беззаперечно вбачається з матеріалів справи, у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуваєцивільна справа за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Серафин Людмила Вікторівна, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», про скасування державної реєстрації права власності на приміщення, зобов`язання вчинити дії.

Зокрема, спір між сторонами виник з приводу павільйону, розташованого у АДРЕСА_1 , право власності на який оформлено за відповідачкою як на об`єкт нерухомого майна, при цьому, сторона позивача стверджує, що павільйон має ознаки тимчасової споруди.

Львівська міська рада просить зобов`язати ОСОБА_2 звільнити земельну ділянку з приведенням такої у попередній стан, шляхом знесення спірної будівлі площею 24 кв.м.

Судова колегія зауважує, що предмет доказування і предмет позову виступають ключовими орієнтирами при визначенні меж здійснення судочинства. Повне, своєчасне і належне використання судом «предмету доказування» є запорукою реалізації принципу процесуальної економії та є гарантією дотримання права сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Враховуючи наведене, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять саме до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Поряд з цим, і висновок експерта, як доказ підлягає судовій оцінці разом з іншими доказами, які є у справі, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, предметом спору є об`єкт площею 24 кв.м., який розташований на земельній ділянці, яка, як зазначає позивач належить до комунальної власності, при цьому слідуючи позиції позивача спірний павільйон є металевою конструкцією, яка не є капітальним об`єктом, відтак питання що стосуються функціональних характеристик та ознак павільйону, є ключовим та необхідним для з`ясування судом, з врахуванням того, що наявні у матеріалах справи докази з цього приводу різняться між собою.

З врахуванням наведених вище вимог закону та характеру спірних правовідносин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що предмет спору та позовні вимоги свідчать про необхідність призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі.

Більше того, сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, при цьому, питання, які поставлені перед експертом, не є правовими та є такими, для вирішення яких потрібні спеціальні знання.

Також, колегія суддів виходить з того, що призначення та проведення експертизи у цивільному судочинстві регулюється, у тому числіІнструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ вказаної Інструкції основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

У підпункті 5.1.1 пункту 5 Розділу ІІ Інструкції визначено орієнтовний перелік питань вирішуваних будівельно-технічною експертизою.

Таким чином, будівельно-технічна експертиза - це різновид інженерно-технічної експертизи, що передбачає проведення спеціального дослідження фахівцем, для з`ясування технічного стану будівлі після проведення робіт. Така експертиза проводиться згідно законодавства з метою отримання інформації про якість виконаних робіт, безпечність експлуатації об`єкта, характерні ознаки, а також чи відповідає проведення будівництва об`єкта технічним нормам, проектній документації та кошторису проекту.

Враховуючи наведене, поставлені перед експертом питання відповідають завданню будівельно-технічної експертизи.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що при поданні позовної заяви клопотання про призначення експертизи не було заявлене, а таке подане позивачем більш як через пів року після закінчення підготовчого провадження у справі, хоча висновок експерта відноситься до доказів (ч.1 ст. 76 ЦПК України), які мають бути подані позивачем до позовної заяви (частина два статті 83 ЦПК України), колегія суддів звертає увагу на те, що відповідний процесуальний строк обґрунтовано поновлений судом, оскільки клопотання подано стороною позивача через невідповідність інформації в інвентаризаційній справі іншим матеріалам справи.

Таким чином, колегія суддів виходить з того, що можливі результати відповідної експертизи дадуть змогу суду, у сукупності з іншими доказами, визначитися із спірними правовідносинами та матимуть значення для встановлення істини у справі.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Кардопольцева Антона Сергійовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 07 серпня 2024 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк