ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/4670/22

Провадження № 22-ц/4820/1614/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонова Т.В.

секретар судового засідання Дубова М.В.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1

відповідача позивача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 676/4670/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка подана представником адвокатом Меріновою Наталією Володимирівною, на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2024 року та на додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту окремого проживання, визнання транспортного засобу особистою приватною власністю та поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2022 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та з урахуванням уточнення позовних вимог, просила суд ухвалити рішення яким, провести поділ спільного майна її, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме : - виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль марки Mercedes-benz, С 200, седан, чорного кольору, 2005 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , 1796 куб. см, д.н.з. НОМЕР_2 ; - виділити їй у власність автомобіль ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 , сірий колір, номер кузова НОМЕР_4 ; - стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію замість частки у праві спільної сумісної вартості автомобіля Mercedes-benz, С 200, д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 144893,21 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати.

Обгрунтовуючи свої вимоги, вказувала, що з відповідачем перебували в шлюбі з 19 вересня 2004 року по 22 жовтня 2021 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей. Під час шлюбу за спільні кошти придбали два автомобілі : Mercedes-benz, С 200, д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні ОСОБА_2 та автомобіль ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 ., який перебуває в її, ОСОБА_3 , користуванні. На час звернення до суду між ними виник спір щодо права користування та визнання власника автомобілів, а також в зв`язку з тим, що автомобілі є неподільними речами , просила задоволити позов.

В жовтні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом та просив: 1. Встановити факт окремого проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у період із 01.09.2020 р. до 23.11.2021 р. в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин; - визнати за ним, ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі С 200, номер шасі НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; - провести розподіл спільного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яким: виділити в особисту приватну власність ОСОБА_3 , транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину транспортного засобу марки ВАЗ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 53295 грн. як компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Свої зустрічні вимоги обґрунтовував тим, що під час перебування в шлюбі сторонами було придбано автомобіль ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 .

З 01 вересня 2020 року сторони разом не проживали. Вказане підверджується тим, що він переїхав проживати в місто Хмельницький і там працював. Автомобіль Mercedes-Benz, С 200, д.н.з. НОМЕР_2 придбав за свої особисті кошти під час окремого проживання подружжя, тому вказаний автомобіль є його особистою власністю.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено факт окремого проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 01 вересня 2020 року до 23 листопада 2021 року в зв`язку із фактичним припиненням шлюбних відносин.

Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на транспортний засіб марки Mercedes-Benz моделі С 200, номер шасі НОМЕР_1 , 2005 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалено провести розподіл спільного майна ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за яким виділити в особисту приватну власність ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , транспортний засіб марки ВАЗ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину транспортного засобу марки ВAZ моделі 21104 ZNH, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в якості компенсації вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 грошові кошти в розмірі 41119 гривень 93 коп.

В стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , судових витрат в сумі 3765, 16 грн. відмовлено

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 2525,34 грн.

Додатковим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію замість частки у праві спільної сумісної власності на КТЗ марки Mercedes-Benz, С 200, седан, чорного кольору, 2005 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , 1796 куб. см, д.н.з. НОМЕР_2 в розмірі 144893 гривні 21 коп.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями ОСОБА_3 , через свого представника адвоката Мерінову Н.В. подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Вказує, що суд базував своє рішення на підставі не належних, не допустимих та недостовірних доказах ОСОБА_2 , при цьому зовсім не врахував та не мотивував відхилення доказів, наданих нею та її представником. Вважає, що суду не було наданих доказів припинення фактичних шлюбних відносин, припинення взаємних прав та обов`язків. При цьому, проживання територіально в інших містах не може бути доказом припинення шлюбних відносин. Відповідач довгий час не міг працевлаштуватися в м. Кам`янець-Подільський, тому при наявності роботи, поїхати працювати в інше місто було узгодженим сімейним рішенням. При цьому, зазначає, що про наявність стосунків з іншою жінкою, які мав ОСОБА_2 , їй не було нічого відомо.

Отже, в розумінні ст. 3 СК України, вважає обставину того, що відповідач почав працювати і проживати в іншому місті, такою, що їх спільне не проживання було з поважних причин.

Також вказує, що ОСОБА_2 не надав доказів, хоча саме він зобов`язаний був їх надати, які б спростували презумпцію спільної сумісної власності подружжя, визначену положеннями ст. 57 СК України та правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 02.08.2022р. по справі №760/23279/20 та по справі № 638/2341/20 в постанові від 17.04.2024р.

Вважає, що суд неправомірно навів в судовому рішенні висновки, які нібито були встановлені судовим рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22.10.2021р., оскільки вказане рішення не містить тих висновків, на які посилається суд. Отже вважає, що суд помилкового визнав, преюдиційним рішення про розірвання шлюбу для вирішення вказаного позову.

Також вважає суперечливими показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вказані особи є зацікавленими у вирішенні позову на користь відповідача. Крім того, їх покази є суперечливими та не підтверджують дійсність обставин, про які їх запитував суд.

Крім того, апелянтка зауважує, що хоч суд і не взяв до уваги як докази розписку про отримання коштів, однак, все ж вважає, що і будь яке посилання на таку розписку на підтвердження обставин щодо набуття ОСОБА_2 автомобіля у особисту власність не може мати впливу на вирішенні його позову, оскільки позика не породжує виникнення права особистої власності у одного із подружжя.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є : неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 19.09.2004 року, перебували в зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування сторін у шлюбі подружжям було придбано транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21104 ЗНГ, 2006 р.в., який 31 січня 2007 року було зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також під час перебування сторін у шлюбі подружжям придбано транспортний засіб марки Mercedes-Benz, моделі С 200, 2005 року випуску, який 14 квітня 2021 року було зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/123-23/621-АВ від 24.02.2023 визначено ринкову вартість ВАЗ. Так, на час проведення оцінки, тобто станом на 24.02.2023, КТЗ марки ВАЗ 21104, легковий седан , сірого кольору , номер кузова НОМЕР_6 , об`єм двигуна 1596, бензин або газ, д.н.з. НОМЕР_3 , яка становить 82 239, 87 грн.

Ринкова вартість, на час проведення оцінки, тобто станом на 24.02.2023, КТЗ марки Mercedes-Benz, С200, 2005 р.в., номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1796 куб. см., тип пального «S», легковий загальний седан, чорного кольору, д.н.з., НОМЕР_2 , становить 227 133 грн. 08 коп.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22.10.2021 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище повичаки ОСОБА_7 .

За правилами статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Згідно зі статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно з частиною шостою статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

При вирішенні питання про правовий режим майна подружжя з`ясуванню підлягають як підстави й час набуття такого майна, так і обставини, що свідчать про окреме проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин до розірвання шлюбу.

Положення цієї норми стосуються випадків, коли дружина та чоловік спільно не проживають, але без встановлення режиму окремого проживання, передбаченого статтею 119 СК України.

Законодавець розмежовує правовий режим майна, набутого дружиною, чоловіком після встановлення судом режиму сепарації (стаття 119 СК України), і майна, набутого за обставин, визначених у частині шостій статті 57 СК України.

На майно, набуте дружиною, чоловіком у період шлюбу, але за час окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, поширюється презумпція права спільної сумісної власності подружжя.

Тому у разі виникнення спору щодо цього майна спростувати вказану презумпцію має та сторона, яка вважає це майно особистою приватною власністю.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами було зареєстровано 19.09.2004 року, а спірний автомобіль Mercedes-Benz, моделі С200, 2005 року випуску, придбано 14 квітня 2021 року, тобто в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та встановлюючи факт окремого проживання сторін, суд першої інстанції послався на пояснення самого ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , рішення суду від 22.10.2022 року, яким на думку суду встановлено факт окремого проживання сторін, однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Пояснення самого ОСОБА_2 , надані ним як стороною по справі, а не як свідком з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, не є належним доказом по справі і не можуть братись до уваги судом як належний доказ.

Свідок ОСОБА_4 є особою, з якою ОСОБА_2 , за його словами, проживав разом під час перебування в шлюбі з позивачкою і на час придбання автомобіля, а свідок ОСОБА_5 є знайомою ОСОБА_8 , тому колегія суддів вважає, що ці особи є зацікавленими у вирішенні позову на користь відповідача. Крім того, покази ОСОБА_5 є суперечливими, а тому показання цих свідків також не є належними доказами на підтвердження позовних вимог ОСОБА_2 .

Крім того, колегія суддів вважає, що лише показання свідків не можуть бути підставою для встановлення наявності чи відсутності фактичних шлюбних та сімейних відносин.

Така правова позиція відповідає правовим висновкам Верховного Суду в постановах від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 24 лютого 2022 року у справі № 761/4449/19.

При цьому проживання подружжя у різних містах у зв`язку з їх роботою не може безумовно свідчити про припинення фактичних шлюбних відносин в період придбання спірного автомобіля, який згідно обставин, встановлених судом, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Також у рішенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 22 жовтня 2021 року по справі № 676/4829/21 про розірвання шлюбу між сторонами не встановлено, з якого часу сторони припинили фактичні шлюбні відносини, а тому не може бути прийнято до уваги при ухваленні судового рішення в цій цивільній справі як преюдиційне рішення щодо встановлених обставин окремого проживання сторін та помилково було взято до уваги судом першої інстанції.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, дав неправильну оцінку, дослідженим доказам, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову обох сторін, а саме виділити в приватну власність ОСОБА_3 транспортний засіб марки VAZ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 , виділити в приватну власність ОСОБА_2 транспортний засіб марки Mercedes-benz, С 200, 2005 р.в, д.н.з. НОМЕР_2 ., стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості спільного майна подружжя в розмірі 72446,60 грн.

При цьому колегія судді при визначенні компенсації вартості спільного майна подружжя в розмірі 72446,60 грн. виходить з наступного.

Судом встановлено, що на час розгляду справи ринкова вартість, автомобіля марки ВАЗ 21104, д.н.з. НОМЕР_3 становить 82 239 грн. 87 коп., ринкова вартість, автомобіля марки Mercedes-Benz, С200, 2005 р.в., д.н.з., НОМЕР_2 ., становить 227133 грн. 08 коп.

Дане майно є спільною власністю подружжя і кожен з подружжя є власником частини цих автомобілів в сумі відповідно автомобіля марки ВАЗ 41119,93, автомобіля марки Mercedes-Benz 113566,54 грн.

Оскільки автомобіль марки ВАЗ виділяється ОСОБА_3 , а автомобіль марки Mercedes-Benz ОСОБА_2 , то компенсації вартості спільного майна подружжя даних автомобілів складає 72446,61 грн (113566,54 - 41119,93) і підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 .

В зв`язку з цим розрахунок ОСОБА_3 в позовній заяві є помилковим і позов ОСОБА_3 в частині стягнення компенсації підлягає задоволенню частково на суму 72446,61 грн., в решті позовних вимог в цій частині на суму 76446,61 грн. слід відмовити.

Також слід відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 про визнаня за ним, ОСОБА_2 , право особистої приватної власності на транспортний засіб марки Mercedes-Benz; стягнення з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти в розмірі 53295 грн. як компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу марки ВАЗ за недоведеністю позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позивач зазначила в позові дві майнові вимоги, відповідач вказав в своєму зустрічному позові одну немайнову та дві майнові вимоги.

Судом задоволено майнові вимоги позивачки частково на 50%, зустрічний позов задоволено частково щодо однієї майнової зустрічної вимоги на 50%, в задоволенні немайнової вимоги та іншої майнової відмовлено.

При подані позову позивач ОСОБА_3 сплатила судовий збір 1455,64 грн., за подання заяви про забезпечення позову 496,2 грн.. за проведення автотехнічної експертизи 1812,32 грн., за подання апеляційної скарги 6698,7 грн.

ОСОБА_2 при поданні позову сплатив 2525,35 грн. ( 992,4 грн. за вимогу немайнового характеру НОМЕР_7 за вимогу майнового характеру) за всі позовні вимог.

Таким чином, з урахуванням задоволених позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судові витрати, що складаються з судових витрат по сплаті судового збору та оплаті висновку експерта в загальній сумі 5231,43 грн. (1455,64 грн.+496,2 грн.+ 1812,32 грн.+ 6698,7/2).

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 слід стягнути судові витрати, що складаються з судових витрат по сплаті судового збору в сумі 766,47 грн. (1532,95/2).

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка подана представником адвокатом Меріновою Наталією Володимирівною, задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2024 року та додаткове рішення Кам`янець-Подільського міськрайнного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_3 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити частково.

Виділити в приватну власність ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), транспортний засіб марки VAZ моделі 21104 ZNH, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Виділити в приватну власність ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_8 ), транспортний засіб марки Mercedes-benz, С 200, 2005 р.в, д.н.з. НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію вартості спільного майна подружжя в розмірі 72446,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати у сумі 5231,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати у сумі 766,47 грн.

Відмовити в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 та позовних вимог ОСОБА_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова