провадження 2-о/175/204/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 31 січня 1984 року по 03 листопада 2023 року.

Заявник ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі на задоволенні своїх вимог наполягала.

Представник заінтересованої особи надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, заяви учасників справи та надані пояснення свідків, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 21 лютого 1981 року між мною ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб в Підгородненській селищній раді Дніпропетровського району та області, актовий запис №35.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народилась донька ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про народження виданого 19 липня 1983 року серії НОМЕР_1 , що зареєстрований в книзі реєстрації актів про народження за №175.

31 січня 1984 року за рішенням Дніпропетровського районного суду, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано та отримано свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , що додано до заяви.

Заявник зазначила, що підставою для звернення нею до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу був тиск з боку її батьків, проте не дивлячись на розірвання шлюбу, вони з ОСОБА_2 не припинили сімейні відносини. Протягом всього часу вони вели сумісне господарство, мали взаємні права та обов`язки, піклувались одне про одного, мали спільний бюджет, за спільні кошти поліпшували свої особисті побутові умови, відносини офіційно не реєстрували, бо не надавали цьому значення.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась друга донька ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого 13 березня 1990 року серії НОМЕР_3 та записано в книзі реєстрації актів про народження за № НОМЕР_4 , в якому батьком дитини записаний ОСОБА_2 ..

ОСОБА_1 з ОСОБА_2 проживали, як чоловік та жінка разом з дітьми в буд. АДРЕСА_1 та були зареєстровані в цьому будинку, що підтверджується домовою книгою, а також довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб від 22 листопада 2023 року №0962.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.11.2023 серії НОМЕР_5 , виданий відділом державної реєстрації Підгородненської міської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Документами, що також підтверджує факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки є: трудова книжка НОМЕР_6 , військовий квиток серії НОМЕР_7 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_8 від 31 серпня 2010 року, свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_8 від 10 грудня 2002 року, які були додані до заяви.

Крім того, у ОСОБА_1 з ОСОБА_2 є спільні фотознімки певних подій, що свідчать про існування між нами близьких стосунків, фотокопії яких були також надані суду в якості доказів.

Спільне проживання фактичного подружжя та ведення нами спільного побуту підтверджують в своїх поясненнях свідки.

Отже, з огляду на викладене, суд дійшов до висновку про необхідність у встановленні факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідне заявнику для спадкових, соціальних та пенсійних прав.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

В силу ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається, як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц провадження № 61-38901св18, обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Таким чином, узагальнюючи встановлені судом обставини, враховуючи те, що встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між мною та ОСОБА_2 необхідне мені для спадкових, соціальних та пенсійних прав заявника., суд дійшов висновку, що обставини викладенні у заяві знайшли підтвердження, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 76-81, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підгородненська міська рада Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 31 січня 1984 року по 03 листопада 2023 року.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко