Справа № 274/6211/24 Провадження № 2-н/0274/1110/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
УХВАЛА

06.08.24 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд),

розглядаючи матеріали заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця"
провидачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" звернулось з заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 9 523,02 грн.

Відповідно до частини першої статті 160 Цивільного процесуального кодексу України Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею162 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, частиною першою статті 27 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Абзацом першим частини першої статті 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема, щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Тобто за правилами виключної підсудності, позов про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, що узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 р. (справа № 638/1988/17).

Із заяви про видачу судового наказу та заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію, яка постачалася до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Тобто предметом заяви про видачу судового наказу у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг за фактично спожиту електричну енергію. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. А тому, із даною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" має звертатися до суду за місцем знаходження нерухомого майна.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись статтями 163, 165, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" у видачі судового наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут