РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 162/86/24

Провадження № 22-ц/4815/695/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Боймиструка С.В.,

суддів: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

розглянув в порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :
У січні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 31.08.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1081-1396.

Відповідно до умов договору №1081-1396 від 31.08.2022 року відповідач отримала споживчий кредит у сумі - 7300 грн. 00 коп. зі строком кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

На виконання умов договору позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А623 для його підписання.

Свої зобов`язання перед позичальником ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало у повному обсязі, шляхом безготівкового переказу грошових коштів у сумі 7300 грн. 00 коп. через систему LiqPay на картковий рахунок позичальника, вказаний ним в особистому кабінеті.

Відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, порушила порядок та періодичність внесення платежів у рахунок погашення кредиту, внаслідок чого станом на 08.01.2024 року утворилася заборгованість за кредитом 58329 грн. 22 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6022 грн. 50 коп., прострочена заборгованість за процентами - 30477 грн. 50 коп.

Разом з тим позивачем прийнято рішення про застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21829 грн. 22 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 36500 грн. 00 коп.

Враховуючи вищезазначене, позивач, покликаючись на вимоги ст. 526-530, 625, 631, 1046-1048, 1054 ЦК України, просить стягнути з позичальника прострочену заборгованість за кредитом - 6022 грн. 50 коп. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами 30477 грн. 50 коп., всього 36500 грн. 00 коп.

Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року позовну заяву Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1081-1396 від 31.08.2022 року станом на 08 січня 2024 року в сумі 36500,00 (тридцять шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що умови договору є несправедливими, так як сума відсотків становить понад 500 відсотків заборгованості за тілом кредиту, що суперечить законодавству, що спрямоване на захист прав споживачів як слабкої сторони, зокрема п.5 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів".

Також вказав, що базовий термін, після настання якого слід сплачувати проценти за користування кредитом становить 14 днів, однак відповідач майже рік не вживав заходів для зменшення заборгованості, що дає право зменшити такий розмір у відповідності до ч.2 ст.616 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване.

Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено, що 31.08.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і відповідачем ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем, в рамках яких реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1081-1396.

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ "Укр Кредит Фінанс" взяло на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 7300,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 14 днів; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

На виконання умов договору позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A623 для його підписання та підтвердження ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, графіком платежів, розміщеними на веб-сайті (creditkasa.com.ua).

Свої зобов`язання перед позичальником за вказаним кредитним договором ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало у повному обсязі, переказавши грошові кошти у сумі 7300 грн. 00 коп. через систему LiqPay на картковий рахунок позичальника, зазначений ним в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту.

На виконання умов цього договору позичальник, підписавши його одноразовим ідентифікатором, отримала кредитні кошти на вказаний нею картковий рахунок, 06.09.2022 року здійснила платіж на погашення кредиту у сумі 2555 грн. Після цього жодних виплат за договором не проводила, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом.

Відповідач не заперечувала факту укладення договору з ТОВ «Укр кредит фінанс».

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачем своїх обов`язків за договором № 1081-1396 від 31.08.2022 року не виконано, у зв`язку з чим з неї підлягає стягненню згідно умов договору заборгованість за кредитом.

З наданого суду розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором станом на 08.01.2024 року утворилася заборгованість у сумі 58329 грн. 22 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом - 6022 грн. 50 коп.; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 52306 грн. 72 коп.

Позивачем прийнято рішення про застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21829 грн. 22 коп., за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 36500 грн.

У зв`язку з наведеним позивач просив стягнути з відповідача не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину: прострочену заборгованість за кредитом - 6022 грн. 50 коп., прострочену заборгованість за нарахованими процентами 30477 грн. 50 коп., що разом складає 36500 грн. 00 коп.

Зважаючи на зазначене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом у зазначеному розмірі.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу несправедливого на надмірно завищеного розміру процентів за кредитним договором, то слід зазначити наступне.

Сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України). Так стандартна процентна ставка визначена у розмірі 3,00 % за кожен день користування кредитом, пільгова 2,50% та знижена 2,50% за кожен день користування кредитом. У пункті 4.10 визначено, що проценти за користування кредитом становитимуть 65700 грн (за весь строк кредитування).

Відповідачем не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.

Крім того, з позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідач не звертався.

Заявлені ТОВ «Укр Кредит Фінанс» проценти є процентами за користування чужими грошовими коштами (статті 536, 1048 ЦК України). Натомість апелянт помилково ототожнив ці проценти з неустойкою (стаття 549 ЦК України) та процентами від простроченої суми (стаття 625 ЦК України).

Інші доводи апеляційної скарги, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Витрати за подання апеляційної скарги слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення на рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Боймиструк С.В.

Ковальчук Н.М.

Шимків С.С.