БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 754/9001/24
провадження № 2-з/361/121/24
УХВАЛА

23 серпня 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Петришин Н.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов цивільний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання пунктів договору недійсними, повернення безпідставно набутих коштів та процентів за їх користування стягнення матеріальної шкоди, а також заява про забезпечення позову.

З матеріалів позовної заяви видно, що 05 липня 2024 року представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Тетяна Гнатюк подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунок адвоката Ніколюк Олени Леонідівни - НОМЕР_1 (АТ «Райффайзен банк Аваль»), в межах суми позовних вимог щодо неї в сумі 348 500 грн.

В обґрунтування заяви посилається на те, що спірні правовідносини виникли через невиконання адвокатом Ніколюк О.Л. умов договору від 04.07.2023 № 16.07.2023-25 про надання професійної правничої/правової допомоги. Так, ОСОБА_3 завищувала вартість адвокатських послуг, ставила необґрунтований час виконання робіт, створювала штучні та фейкові послуги, вимагала за них кошти, вводила клієнта в оману щодо необхідності виконання робіт.

Лише на стадії підготовки справи до розгляду адвокат отримала від ОСОБА_1 326 000 грн., а її попередній розрахунок за розгляд справи по суті склав 351 000 грн. При цьому, у справі № 754/7916/23, предметом якої є стягнення збитків, завданих ДТП, матеріальна шкода оцінюється у розмірі 191 860 грн.

Вищевказаний договір про надання професійної правничої/правової допомоги розірвано 02 лютого 2024 року. Позивач ОСОБА_1 витратив достатньо велику суму для оплати послуг адвоката, але був змушений через неправомірні дії та бездіяльність адвоката повторно укласти договір з іншим адвокатом у зазначеній вище справі, що в свою чергу вплинуло також на його витрати і наразі існують обґрунтовані сумніви щодо порядності адвоката Ніколюк О.Л.

З огляду на викладене, а також з метою відновлення порушених прав, заявник просить суд вжити заходи забезпечення шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок адвоката Ніколюк О.Л.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу. Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, пошкодити, знищити чи знецінити його.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

04 липня 2023 року між адвокатом Ніколюк Оленою Леонідівною та ОСОБА_1 укладено Договір № 16.07.2023-25 про надання професійної правничої/правової допомоги.

За результатами наданих послуг, адвокатом Ніколюк О.Л. складено відповідні Акти приймання-передачі замовлених правничих/правових послуг від 07.07.2023, 14.08.2023, 15.08.2023,09.11.2023,09.12.2023 у цивільній справі № 754/7916/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ПАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Із зазначених вище Актів приймання-передачі замовлених правничих/правових послуг видно, що заявник ОСОБА_1 з ними ознайомлений, про що свідчить підпис останнього на кожному з Актів.

З копії доданих до заяви квитанцій видно, що за адвокатські послуги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перераховувалися кошти на рахунок адвоката Ніколюк О.Л., її сина ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 у загальному розмірі 326 000 грн.

За змістом позовної заяви, 02 лютого 2024 року вищевказаний договір розірвано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із наступними позовними вимогами:

-визнати пункти 3.6,3.15 та 4.18 договору від 04.07.2023 № 16.07.2023-25 «Про надання професійної правничої/правової допомоги» недійсними на підставі кваліфікацій цих пунктів договору несправедливими відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України та згідно ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» як таких, що обмежують права споживачів;

-стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в розмірі 208 500 грн., а також моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.;

-стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 8 000 грн.;

-стягнути з ОСОБА_4 безпідставно набуті кошти у розмірі 32 000 грн.

Як вже зазначалося, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Таким чином, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, накладення арешту на картковий рахунок чинним законодавством не передбачено.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Відповідно до вимог частин 1 та 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними і співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі

№ 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у цій справі є вимога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення із відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 безпідставно набутих коштів у розмірі 353 500 грн., з яких 100 000 грн. в рахунок моральної шкоди.

З огляду на викладене, враховуючи те, що такий спосіб забезпечення позову, як накладення арешту на рахунок, не передбачений чинним законодавством, то відсутні підстави для вжиття таких заходів забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви

ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006, ст. ст. 81, 149 153, 260, 261, 263, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Наталія ПЕТРИШИН