У Х В А Л А

Іменем України

26 липня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гончарука Михайла Петровича про відвід судді Сенюти В.О. у цивільній справі № 754/15444/23, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Деснянського районного суду міста Києва Сенюти В.О. перебуває цивільна справа № 754/15444/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Акціонерне товариство «ОТП Банк» про визнання договору поруки недійсним.

26.07.2024 на адресу Деснянського районного суду міста Києва від представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гончарука М.П. надійшла заява про відвід судді.

Подану заяву обґрунтовано тим, що судом не було забезпечено процесуальне право сторони позивачки на участь в судових засідання в режимі відео конференції. Суддя не забезпечила сторонам у справі можливість врегулювати спір за участю судді. Судом відкладено розгляд клопотання позивачки про призначення судової почеркознавчої експертизи. Вказане свідчить про упередженість та необ`єктивність ведення судового процесу головуючим суддею по справі. На підставі викладеного - просить відвести суддю Сенюту В.О. у справі № 754/15444/23.

Відповідно до ч.ч. 7-8 ст. 40 ЦПК України суд вважає за можливе про проведення розгляду даної заяви про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.10.2023 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

За клопотанням представника позивачки, ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору АТ «ОТП Банк» та витребувані докази - договір поруки № SR-SME22-007/73 від 04.08.2022, укладений з ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29.02.2024 закрито підготовче провадження призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17.04.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про врегулювання спору за участю судді, відповідно до ст. 201 ЦПК України.

Ухвалами Деснянського районного суду міста Києва від 27.11.2023, 19.02.2024 відмовлено представнику позивачки ОСОБА_3 - адвокату Гончаруку М.П. у проведенні засідань в режимі відео конференції, оскільки, враховуючи зміст ч. 1 ст. 212 ЦПК України постановлення ухвали щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції у разі наявності про це клопотання сторони. Разом з тим, заявнику повідомлено про те, що зал судових засідань, в якому проводяться розгляд справ суддею Сенютою В.О., не оснащено технічною можливістю проведення в порядку ст. 212 ЦПК України судових засідань в режимі відеоконференції, а інші облаштовані зали судових засідань для проведення відеоконференцій у Деснянському районному суді міста Києва зайняті слідчими суддями та суддями, які розглядають кримінальні справи.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Судове засідання по вказаній справі призначено на 31.07.2024 о 12 год. 45 хв.

Статтею 36 ЦПК України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно ч. 2 ст. 37 ЦПК України суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

В рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зазначено, що згідно з усталеною практикою Євросуду наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Враховуючи вказане вище, положення ч. 4 ст. 36 ЦПК України, а також відсутність доказів про наявність обставин, які б викликали сумнів у безсторонності головуючого в справі судді, заява про відвід є необґрунтованою.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід, суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати відвід судді Сенюти В.О., заявлений представником позивачки ОСОБА_1 - адвокатом Гончаруком Михайлом Петровичем у цивільній справі № 754/15444/23 - необґрунтованим.

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гончарука Михайла Петровича про відвід судді Сенюти В.О. у цивільній справі № 754/15444/23 передати до канцелярії з цивільних справ Деснянського районного суду міста Києва для визначення судді в порядку ст. 33 ЦПК України - для розгляду даної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Сенюта