Справа № 639/5014/24
Провадження № 2/639/1671/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Борисенка О.О.

секретаря судового засідання Пивоварової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/5014/24 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач - АТ «Креді Агріколь Банк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 у розмірі 149578,86 грн.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Коритним Вадимом Сергійовичем, який діє на підставі довіреності (а.с.39).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.07.2022 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 2/4372876, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 115869,07 грн строком користування кредитом з 27.07.2022 по 26.07.2028 включно. Позичальник повертає кредит банку щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту. Згідно з п.1.2 договору кредиту надається позичальнику для погашення заборгованості за кредитним договором № 1/4372876, укладеним між банком та позичальником 15.12.2021. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку щомісячно процентну винагороду у розмірі 15,00% річних (п.п.1.3.1); та сплачувати щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2350,00 грн (п.1.3.2). Відповідно до п.2.2 договору моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеному п.1.2 договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується платіжними інструкціями про надання кредиту та виписками по рахункам. Відповідач умови кредитного договору своєчасно не виконала, кредит, відсотки та комісія у встановленому в договорі строки не сплачені, внаслідок чого станом на 29.01.2024 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 149578,86 грн, з яких: строкова заборгованість 99711,09 грн, прострочена заборгованість 1255,93 грн, прострочені відсотки 10048,66 грн, загальна сума реструктуризації по простроченій комісії 7050,00 грн; загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 5074,21 грн, рахунок простроченої комісії 23500,00 грн, рахунок комісії 2350,00 грн, рахунок нарахованих відсотків 588,97 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу лист від 22.05.2023 та вимогу від 27.06.2023 про погашення заборгованості за кредитним договором, однак відповідач заборгованість не погасила, що обумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

20.08.2024 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.43-44).

Представник позивача адвокат Коритний В.С. 06.09.2024 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 06.09.2024 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, визнала позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 у розмірі 149578,86 грн, проти заявлених позовних вимог не заперечувала.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд не здійснював.

Суд, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, дійшов таких висновків.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Приписами ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд установив, що 27.07.2022 АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 2/4372876, за умовами якого банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 115869,07 грн строком користування кредитом з 27.07.2022 по 26.07.2028 включно. Позичальник повертає кредит банку щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), як день повернення кредиту (п.1.1). Згідно з п.1.2 договору кредиту надається позичальнику для погашення заборгованості за кредитним договором № 1/4372876, укладеним між банком та позичальником 15.12.2021. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку щомісячно процентну винагороду у розмірі 15,00% річних (п.п.1.3.1); та сплачувати щомісячно комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2350,00 грн (п.1.3.2). Відповідно до п.2.2 договору моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеному п.1.2 договору (а.с.8-16).

Також, 27.07.2022 ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію про контактні дані кредитодавця, про умови кредитування, про орієнтовну загальну вартість кредиту, про порядок повернення кредиту тощо, та підписала Таблицю обчислення орієнтовної загальної вартості кредиту та орієнтовної реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. орієнтовний графік платежів по кредиту, стандартний графік погашення заборгованості), що є Додатком № 1 до кредитного договору № 2/4372876 від 27.07.2022 (а.с.6-7, 17).

Відповідач з викладеними у зазначених вище документах умовами кредитування погодилася без будь-яких зауважень або застережень.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу ОСОБА_1 19.10.2021 кредитні ресурси на рефінансування кредитної заборгованості по договору № 1/4372876 від 15.12.2021, що підтверджується копіями платіжних інструкцій від 28.07.2022 та випискою з рахунку за період з 28.07.2022 по 29.01.2024 (а.с.18-20, 26-33).

Свої зобов`язання кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала, в зв`язку з чим, згідно з розрахунком заборгованості, станом на 29.01.2024 наявна заборгованість у розмірі 149578,86 грн, з яких: строкова заборгованість 99711,09 грн, прострочена заборгованість 1255,93 грн, прострочені відсотки 10048,66 грн, загальна сума реструктуризації по простроченій комісії 7050,00 грн; загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 5074,21 грн, рахунок простроченої комісії 23500,00 грн, рахунок комісії 2350,00 грн, рахунок нарахованих відсотків 588,97 грн(а.с.25).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами 1, 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Отже, дії банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості та вимога про стягнення нарахованої комісії є правомірними.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст.263 ЦПК України).

Відповідач визнала наявність у неї заборгованості за кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 у заявленому позивачем розмірі - 149578,86 грн.

Суд дійшов висновку, що позивачем доведено виникнення у відповідача зобов`язань за кредитним договором на умовах, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 149578,86 грн. Отже позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1174440 від 20.02.2024 (а.с.5).

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд розподіляє судові витрати, відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України, та дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, що становить 1514,00 грн, та про стягнення з відповідача на користь позивача 50% судового збору, що становить 1514,00 грн.

Керуючись ст. 2, 4, 6, 7, 12, 13, 43, 76-81, 82, 89, 131, 141, 142, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» () заборгованість за кредитним договором № 2/4372876 від 27.07.2022 станом на 29.01.2024 у розмірі 149578 (сто сорок дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім) грн 86 коп., з яких: строкова заборгованість 99711,09 грн, прострочена заборгованість 1255,93 грн, прострочені відсотки 10048,66 грн, загальна сума реструктуризації по простроченій комісії 7050,00 грн; загальна сума реструктуризації по простроченим відсоткам 5074,21 грн, рахунок простроченої комісії 23500,00 грн, рахунок комісії 2350,00 грн, рахунок нарахованих відсотків 588,97 грн.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі міста Харкова Харківської області, , повернути Акціонерному товариству «Креді Агріколь Банк», код ЄДРПОУ % суми судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн, що сплачені за платіжною інструкцією №1174440 від 20.02.2024.

Оригінал платіжної інструкції №1174440 від 20.02.2024 залишити в матеріалах справи.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», код ЄДРПОУ % суми судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 1514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», , адреса: 01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 42/4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 06.09.2024.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Олександр БОРИСЕНКО