НОВОУШИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 680/376/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року селище Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі судді Олійник А.О.,

з участю секретаря судового засідання Павлуника В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

установив:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на його користь заборгованості за договором позики від 24 березня 2023 року в розмірі 50 700 гривень.

Позовну заяву мотивував тим, що між ним та ОСОБА_2 24 березня 2023 року був укладений договір позики, згідно з яким ОСОБА_2 отримав в борг 50 700 гривень, які зобов`язався повернути у строк до 20 квітня 2023 року.

Відповідач у встановлений строк грошові кошти не повернув, а тому позивач звернувся до суду.

Представник позивача адвокат Перегуда А.П. подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав.Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Однак до суду повернулись конверти із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК судова повістка вважається врученою відповідачу.

Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін.

Процесуальні дії у справі

04 червня 2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 червня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін.

15 липня 2024 року та 01 серпня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою у судове засідання відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

24 березня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав у позику від ОСОБА_1 кошти в сумі 50 700 (п`ятдесят тисяч сімсот) гривень, які зобов`язався повернути до 20 квітня 2023 року, про що свідчить власноручно написана розписка (арк. спр. 5).

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ч.1 ст.530 ЦК України).

Даними розписки підтверджується, що ОСОБА_2 24 березня 2023 року взяв у позику в ОСОБА_1 кошти в сумі 50 700 гривень і зобов`язався повернути їх до 20 квітня 2023 року.

Оригінал розписки був досліджений у судовому засіданні.

Таким чином суд вважає, що між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої, виникли правовідносини з договору позики.

Наявність оригіналу розписки у позикодавця, згідно з положеннями статті 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

А тому відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повернути позивачу ОСОБА_1 позику у розмірі 50 700 гривень.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними та не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в розмірі 1 211,20 грн, а всього - 8 211,20 грн.

Між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Перегудою А.П. 22 травня 2024 року укладено договір про надання правової (правничої) допомоги (арк. спр. 6). Відповідно до умов договору адвокат надає правничу допомогу ОСОБА_1 , зокрема, у справі щодо стягнення з ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 50 700 грн. (п. 1 Договору). За наданні послуги клієнт зобов`язався сплатити адвокату гонорар у розмірі 7 000 грн (пункт 3 Договору).

Згідно акту наданих послуг правничої допомоги до договору від 23 травня 2024 року, адвокат Перегуда А.П. надав клієнтові ОСОБА_1 наступні правничі послуги: первинна консультація клієнта, вивчення та аналіз документів, які стосуються спору (2 години); підготовка та подання до суду позовної заяви (5 годин). Вартість послуг - 7 000 гривень (арк.спр.8).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру №б/н від 23 травня 2024 року, клієнт ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката Перегуди А.П. в рахунок оплати правової (правничої) допомоги від 22 травня 2024 року суму в розмірі 7 000 гривень (арк. спр. 9).

Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться документально підтверджені витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу на загальну суму 7 000 гривень, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача таких витрат.

Суд зауважує, що відповідач із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не звертався, натомість суд самостійно вирішити таке питання позбавлений можливості, що узгоджується з правовими позиціями, викладеними в постановах Верховного Суду від 29.03.2018 у справі № 907/357/16, від 18.12.2018 у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 у справі № 922/619/18.

Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141,246, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , борг за договором позики від 24 березня 2023 у розмірі 50 700 (п`ятдесят тисяч сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу та 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 коп. сплаченого судового збору, а всього - 8 211 (вісім тисяч двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Суддя А. О. Олійник