Справа № 548/1064/24
Провадження № 2/548/390/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2024 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Старокожко В.П.,

секретаря судових засідань - Безносик Д.Ю.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Хорольського районного суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 43939 грн 79 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує на настання 08 серпня 2022 року дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчиненні якої визнано водія автомобіля «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент настання ДТП була застрахована згідно полісу ОСЦПВВНТЗ №АТ 1818077, виданого АТ «СГ «ТАС», чинного на вищевказану дату ДТП.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено керований позивачем транспортний засіб ВАЗ 21043 днз НОМЕР_2 , вартість пошкоджень сатновить 43939 грн 79 коп.

У зв`язку із цим позивач у річний термін звернувся листом до АТ «СГ «ТАС» щодо отримання страхового відшкодування, однак листом йому було відмовлено у здійсненні виплати, так як він разом із заявою про здійснення страхового відшкодування не надав довіреність власника на отримання такого відшкодування.

Позивач вважає таку відмову незаконною, оскільки він є належним користувачем транспортного засобу ВАЗ 21043 днз НОМЕР_2 , так як має свідоцтвопро його реєстрацію та посвідчення водія, при цьому у кримінальному провадженні, де засуджено ОСОБА_2 , він визнаний потерпілим.

В зв`язку із викладеним просить стягнути із відповідача АТ «СГ «ТАС» вартість пошкодженого автомобіля 43939 грн 79 коп.

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 03 травня 2024 відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

28.05.2024 у межах строку, визначеного судом, на адресу суду від представника відповідача Приватного акціонерного товариства ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' надійшов відзив, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована АТ «СГ «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 7067197 від 21.03.2020 р.

При цьому, позивач не надав до страхової компанії разом із заявою про здійснення страхового відшкодування усіх необхідних документів, зокрема доручення власника автомобіля ВАЗ 21043 державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_3 на отримання страхового відшкодування, таким чином позивач ОСОБА_1 перевищив терміни подачі документів, що дають право на страхове відшкодування, тому відмова страхової компанії здійснити таке відшкодування є правомірною.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні, призначеному на 13.08.2024, позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення, що відповідають викладеному у позовній заяві. Позовні вимоги прохав задовльнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце його проведення, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 та представник третьої особи адвокат Чубенко Ж.А. в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце його проведення, від останньої надійшло клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності з урахуванням того, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про задоволення позовних вимог.

З наявного в матеріалах справи копії вироку Хорольського районного суду Полтавської області від 06 червня 2023 року, що набрав законної сили 24.07.2023, судом встановлено, що 08.08.2022 близько 10:40 години, ОСОБА_2 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по другорядній дорозі Кременчук - Семенівка, Т-17-09, Хорольської територіальної громади, Лубенського району Полтавської області у напрямку с. Новий Байрак та доїжджаючи до нерівнозначного перехрестя вказаної автодороги ОСОБА_2 не переконався в безпеці руху під час проїзду нерегульованого перехрестя не зупинився на дорожній знак «СТОП» не надавши переваги у русі автомобілю марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , який в цей час рухався по головні дорозі Хорол - Оржиця О-1717361 зліва направо відносно руху автомобіля «ЗАЗ Ланос» д.н.з НОМЕР_1 , чим грубо порушив Правила дорожнього руху України та допустив зіткнення переднього частиною керованого ним транспортного засобу із правою боковою частиною автомобіля «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 10-го ребра справа та 12-го ребра зліва, які згідно висновку експерта № 217 від 12.10.2022, кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я (п.2.2.1.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МВС України 17.05.1995) та закритої черепномозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран потиличної ділянки та лобної ділянки, які згідно висновку експерта № 217 від 12.10.2022 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.1.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МВС України 17.05.1995).

Крім цього, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21043», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді розривів сечового міхура, уролофлегмони лівого стегна, травматичного гемопнематориксу справа, заочеревної гематоми, множинних багатоскалокових закритих переломів обох лобкових та сідничних кісток, відривного перелому правої крижової кістки, відрівні переломи поперечних відростків 2,3,4,5 поперекових хребців, які згідно висновку експерта № 278 від 21.12.2022 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для життя в момент їх утворення (п.2.1.1.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МВС України 17.05.1995).

Згідно висновку автотехнічної експертизи №СЕ-19/117-21/15737-ІТ від 30.11.2022 в заданій дорожній обстановці в діях водія «ЗАЗ Ланос» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності з вимогами п. 16.11 та п. 2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах заданої пригоди водій автомобіля марки «ЗАЗ Ланос» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання ним вимог п. 16.11 та п. 2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху України.

Вказаним вироком ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку та іспитовим строком 1 рік. Вирок суду набрав законної сили 24.07.2023.

Відповідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Отже, наявність вини у діях ОСОБА_2 у настанні дорожньо-транспортної пригоди у даному випадку встановлена і не підлягає доказуванню.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ Ланос" номерний знак НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АТ/1818077, який станом на 08.08.2022 був дійсний.

У подальшому, 25.05.2023 водій автомобіля ВАЗ21043 державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування.

30.06.2023 уповноваженою особою АТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» надано відповідь, якою відмовлено у здійсненні страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_1 не подав до страхової компанії доручення власника автомобіля автомобіля ВАЗ21043 державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_3 на отримання страхового відшкодування.

Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 25 квітня 2024 року, виготовленого суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , ринкова вартість автомобіля ВАЗ21043 державний номер НОМЕР_3 станом на 08.08.2022 становить 51892 грн 40 коп. Ринкова вартість залишків вказаного автомобіля станом на 08.08.2022 становить 7952 грн 61 коп.

Таким чином різниця вартості становить 43939 грн 79 коп.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 був користувачем автомобіля ВАЗ21043 державний номер НОМЕР_3 , мав свідоцтво про його реєстрацію та посвідчення водія відповідної категорії.

Власником вказаного автомобіля згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 є ОСОБА_3 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі/право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання , зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» /далі по тексту Закону/обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно дост. 5 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону у разі настаня страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю,здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майду потерпілого, - це шкода, пов`язвна з пошкодженям чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до вимог п. 30.1. ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлюваний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до вимог п. 30.2. ст..30 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеній у Постанові від 04.07.2018 у справі №775/18006/15-ц, зокрема п. 35 зазначено, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Відповідно до п.57 вказаної Постанови покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечать меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»)

Таким чином, в даному випадку відповідальність за завдану шкоду несе Страховик, а саме АТ «СГ «ТАС» /приватне/, де на час пригоди була застрахована цивільно-правова відповідальність на автомобіль «ЗАЗ Ланос» д.н. НОМЕР_1 .

Відповідно до діючої судової практики, яка є обов`язковою для виконання, а саме Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року /справа № 147/66/17, провадження № 14-95цс20/ було зроблено такі висновки:

141. Велика Палата Верховного Суду вважає, що факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну.

142. За змістом частини другої статті 1187 ЦК України володільцем джерела підвищеної небезпеки є юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

143. Пунктом 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

144. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Таким чином, спричинення шкоди користувачу майна випливає з факту його користування цим майном на достатній правовій підставі відповідно до пункту 2.2 Правил дорожнього руху (див. висновок Верховного Суду України в постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14).

145. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважає, що позивачу, який правомірно керував транспортним засобом належить право на відшкодування майнової шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок страховика (страхової компанії) винної особи. У цій частині мотиви суду першої інстанції підлягають зміні в редакції цієї постанови.

146. Аналогічного висновку дійшли Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постановах від 07 листопада 2018 року у справі № 200/21325/15-ц, від 03 квітня 2019 року в справі №299/2811/16-ц, від 17 жовтня 2019 року у справі № 300/193/17, від 27 листопада 2019 року у справі № 607/3007/16-ц, Верховний Суд України у постанові від 03 грудня 2014 року у справі № 6-183цс14, і така практика є сталою.

Таким чином, твердження представника відповідача, про те що позивач не надав належного обсягу документів необхідних для проведення йому страхового відшкодування, є безпідставними.

Суд констатує, що позивач в порядку досудового врегулювання спору здійснював листування із відповідачем, повідомляючи останнього про наявність у нього права на отримання страхового відшкодування, однак відповідач вказані доводи позивача залишив без уваги.

На переконання суду, позивач надав відповідачу усі належні документи необхідні для проведення страхового відшкодування.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

За приписами статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 частини першої статті 16 ЦК України встановлено, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Як зазначено у ст. 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників, про що зазначено у ст. 3 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, серед іншого, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Отже, АТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС», уклавши з ОСОБА_2 договір страхування його цивільно-правової відповідальності, взяло на себе обов`язок у межах страхової суми відповідати за шкоду, завдану страхувальником іншій особі внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «ЗАЗ Ланос» номерний знак НОМЕР_1 .

Відтак, суд дослідивши наявні докази у справі, констатує, що сторонами укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з умовами щодо відповідного страхового платежу, який страховик повинен здійснити страхувальнику, та погоджено усі необхідні умови.

В силу чинного законодавства, страховик компенсує лише матеріальний збиток, а різницю між збитком та вартістю відновлювального ремонту компенсує винна особа. Розмір матеріального збитку - це вартість відновлювального ремонту із застосуванням зносу автомобіля, а відновлювальний ремонт - без нього. Фізичний знос фактично полягає у зменшенні вартості деталі у зв`язку з її експлуатацією і обов`язок щодо його відшкодування покладається сам на винну особу. Такі висновки наведені, зокрема у постанові Верховного Суду N 522/15636/16-ц від 11.12.2019 року.

Пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, встановлено, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 03.03.2023 складного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 , згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ21043» д.н.з. НОМЕР_3 дорівнює його ринковій вартості на момент пошкодження і становить 51892 грн 40 коп.

Вартість автомобіля у пошкодженому стані станом на 08.08.2022 становить 7952 грн 61 коп.

Таким чином, розмір майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля становить 43938 грн 79 коп.

Будь-яких належних та допустимих доказів на спростування вказаного звіту відповідачем не надано.

Окрім того, згідно з абзацом другим пункту 36.2 статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Аналізуючи досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку про задоволення позову.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а позивач є інвалідом 2 групи, а отже, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України ''Про судовий збір'' від сплати судового збору звільнений, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 15, 16, 23, 1167, 1187, 1172 ЦК України, ст.ст.6-13,18,19,71-79,89,141,259,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", за участі третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП у розмірі 43939 (сорок три тисячі дев`ятсот тридцять дев`ять) грн 79 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства ''СТРАХОВА ГРУПА ''ТАС'' на користь держави 1211 грн 20 коп судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА ГРУПА"ТАС", , адреса: 03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, 65.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП невідомий.

Представник третьої особи: ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1414.

Головуючий