Справа №705/1766/24
2-о/705/74/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Романовій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в обґрунтування зазначивши наступне.

2901.2024 він звернувся до Відділу обслуговування громадян № 4 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 22.02.2024 йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки до страхового стажу за доданими документами не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 29.07.1991, так як у виданій архівній довідці від 02.01.2024 № 05-10/01-23/177 за вище зазначений період його роботи, у наказі на звільнення по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає його паспортним даним « ОСОБА_3 ».

Звернутися до Відкритого акціонерного товариства «Трест «Уманьпромжитлобуд» із проханням внести виправлення, оскільки згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичну особу припинено, у зв`язку із визнанням її банкрутом.

В усіх його правовстановлюючих документах він записаний правильно, а саме: « ОСОБА_1 », крім того, у самій архівній довідці, зазначено, що у наказі про прийняття на роботу від 05.09.1989 № 26-к, параграф 1, його по батькові зазначено правильно, тобто « ОСОБА_3 » і вказаний наказ відповідає запису під № НОМЕР_1 , що зроблений у трудовій книжці.

Тоді як згідно цієї ж архівної довідки від 02.01.2024 № 05-10/01-23/177 вбачається, що вже у Наказі про звільнення з роботи від 05.08.1991 № 17-к, параграф 9, його по батькові зазначено неправильно « ОСОБА_2 », але сам наказ про звільнення з роботи відповідає запису під № 14, що зроблений у трудовій книжці.

Вважає, що доданими до цієї заяви доказами підтверджується, що розбіжність у написанні його по батькові у наказі про звільнення з роботи від 05.08.1991 № 17-к, параграф 9, з паспортними даними носить лише формальний характер, враховуючи збіг всіх даних, що стосуються його особи.

Просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), наказу про звільнення з роботи від 05.08.1991 № 17-к, параграф 9.

На адресу суду від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Танцюра А.О. надійшло заперечення у якому просить суд відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на наступне.

Заявник просить встановити факт, що наказ про звільнення з роботи від 05.08.1991 №17-к, параграф 9, був виданий стосовно ОСОБА_1 та підтверджує його працевлаштування.

Враховуючи вимоги ст. ст. 293, 294 ЦПК України та Постанови від 31 березня 1995 року № 5 пункту 1 Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", представник заінтересованої особи вважає наявність спору щодо трудового стажу, що дає право на призначення пенсії, а тому такий спір повинен вирішуватися в порядку позовного провадження відповідно до вимог адміністративного судочинства, тобто є підстави для залишення заяви без розгляду.

Крім того, зазначає, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), має вік 61 рік та 29.01.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком. Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, заяву ОСОБА_1 від 29.01.2024 про призначення пенсії за віком розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 22.02.2024 №56 про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Рішення про відмову у призначенні пенсії було винесено Головним управлінням Пенсійного фонду в Тернопільській області, за принципом екстериторіальності.

Страховий стаж заявника становить 29 років 00 місяці 13 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж за періоди з 01.01.2004 обчислюється за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до 01.01.2004.

До 01.01.2004 стаж обчислюється відповідно до статей 56, 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Статтею 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та пункту першого Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58.

Станом на час ведення трудової книжки позивача за спірний період, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням, пункти 2.2, 2.3 та 4.1 якої містять положення, подібні положенням Інструкції № 58. Пунктом 1.4 Інструкції № 162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки працівників та службовців» та цією Інструкцією.

Пунктом 2.2 Інструкції № 162 передбачено, що заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. В трудову книжку вносяться: - відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; - відомості про роботу: прийнятття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції № 162). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Відповідно до Інструкції № 162 та Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей, зокрема, про роботу, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

У разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу.

Якщо підприємство, що зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис, робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

Виправлені відомості про роботу мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.09.1989 по 29.07.1991, оскільки запис про звільнення з роботи в трудовій книжці НОМЕР_3 , внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 № 162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням, а саме, не завірений підписом відповідальної особи.

Окрім того, у виданій архівній довідці від 02.01.2024 №05-10/01-23/177 за зазначений період роботи заявника, в наказі на звільнення по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ».

Для зарахування вищевказаних періодів роботи до страхового стажу заявнику необхідно надати уточнюючі довідки про підтвердження фактів роботи.

З огляду на вищевказане, Головним управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за принципом екстериторіальності винесено рішення про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Вважають, що встановлення судом факту належності наказу про звільнення з роботи від 05.08.1991 №17-к, параграф 9з метою підтвердження стажу для призначення пенсії, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Спір про призначення пенсії підлягає розгляду адміністративним судом за умовами адміністративного судочинства.

У зв`язку з цим просить відмовити у задоволенні заяви про встановлення юридичного факту, а провадження у справі № 705/1766/24 закрити.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити у його відсутність, вимоги заяви підтримав та просив суд заяву задовольнити. Крім того, зазначив, що не погоджується із позицією представника заінтересованої особи, викладену у запереченні, оскільки він не ставить питання щодо підтвердження його стажу за допомогою певних доказів, а йдеться про належність йому наказу про звільнення з роботи від 05.08.1991 № 17-к, параграф 9, у якому уже зазначені вказані відомості. Тому, у даному спорі відсутній спір про право, а підставою його звернення є належне оформлення прав на соціальний захист. Встановлення вказаного факту не пов`язується з іншим вирішенням спору про право. Розбіжність в документах щодо написання по-батькові не є спором про право та усувається при розгляді справи в порядку окремого провадження. У своїй заяві він не ставить питання щодо підтвердження наявного страхового стажу, а лише просить визнати належність йому документу, у якому наявна описка. Оскільки від встановлення цього факту залежить виникнення особистих майнових прав фізичної особи, а розбіжності в написанні по-батькові у правовстановлюючому документі перешкоджають реалізації його на соціальний захист, просить заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судове засідання не з`явився, у своєму запереченні на заяву, просив суд розгляд справи проводити у його відсутність.

Суд, врахувавши процесуальну позицію заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу вимог п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_4 , виданого російською мовою Лабушанською сільською радою Одеської області, прізвище, ім`я та по батькові заявника ОСОБА_4 . Батьком заявника записаний російською мовою ОСОБА_5 .

Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого 08.05.1997 Уманським МВ УМВС України в Черкаській області, прізвище, ім`я та по батькові заявника українською мовою ОСОБА_1 .

Також на ім`я заявника, а саме ОСОБА_1 , видано картку фізичної особи платника податків Уманським ОДПІ з присвоєнням їй ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 .

У свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого Уманським міським відділом РАГС 29 березня 1987 року російською мовою, заявник записаний як: ОСОБА_4 .

Згідно трудової книжки НОМЕР_7 , заповненої станом на 28.07.1981, російською мовою на ім`я заявника, як на ОСОБА_4 . У вказаній трудовій книжці, наявні записи за № 13 та № 14 відповідно, про прийняття на роботу 01.09.1989 наказ № 26-к на будівельно-монтажне підприємство «Трест «Уманьпромжитлобуд» та звільнення з роботи за власним бажанням 29.07.1991 наказ № 17-к від 05.08.1991.

У відповідності до наданої архівним відділом Уманської міської ради архівної довідки № 05-10/01-23/177 від 26.12.2023, у документах будівельно-монтажного управління № 2 будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» (з 15.041994 року будівельно-монтажне управління № 2 відкритого акціонерного товариства фірма «Уманьбуд» будівельного об`єднання «Черкасибуд»; з 22.05.1998 року будівельно-монтажне управління № 2 відкритого акціонерного товариства «Трест «Уманьпромжитлобуд», з 02.09.2005 року дочірнє підприємство «Будівельно-монтажне управління № 2» відкритого акціонерного товариства «Трест «Уманьпромжитлобуд») у книзі наказів начальника з особового складу за 1989 рік значиться, що наказом від 05 вересня 1989 року № 26-к, параграф 1, «Принять на работу в СМУ-2 постоянно со сдельной оплатой труда: - ОСОБА_4 , 1963 года рождения по специальности плотник-бетонщик по третьему разряду в бригаду тов. ОСОБА_6 с 1 сентября 1989 года и направить на строительство 72кв. жил. Дома по ул. Ломоносова 10 с недельным испытательным сроком». Підстава ф. 177, оп 5 ОС, спр. 54, арк. 55-57 (зв.)

У документах будівельно-монтажного управління № 2 будівельно-монтажного тресту «Уманьпромжитлобуд» архівного фонду Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд» у книзі наказів начальника з особового складу за 1991 рік значиться, що наказом від 05 серпня 1991 року № 17-к, параграф 9, «Уволить с работы в СМУ-2 …- ОСОБА_4 плотника-бетонщика уч №1 по собственному желанию согласно ст. 38 КЗоТ УССР в связи с выездом к родителям с 29 июля 1991 года» (так у документах російською мовою повністю не зазначено). Підстава: ф. 177, оп. 5 ОС , спр. 60, арк. 37-40.

Заявник, досягнувши певного віку, подав до ГУ ПФУ заяву про призначення йому пенсії за віком та отримав відповідь від 26.02.2024 № 2300-0207-8/13326, у відповідності до якої йому повідомлено, що відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року не менше 30 років. У разі відсутності страхового стажу, передбаченого частиною 1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з січня 2026 року по грудень 2026 року включно від 23 до 33 років, та досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу з січня 2028 року по грудень 2028 року включно від 15 до 25 років. Відповіддю роз`яснено поняття страхового стажу та порядок його зарахування, а також зазначено про те, що при розгляді поданих документів встановлено, що страховий стаж заявника становить 29 років 0 місяців 13 днів. До страхового стажу за поданими документами не зараховано періоди роботи: - період роботи з 01.09.1989 по 29.07.1991, оскільки запис про звільнення з роботи в трудовій книжці НОМЕР_3 , внесено з порушенням вимог Наказу Міністерства праці України «Про затвердження інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» від 19.07.1993 № 58, а саме не завірений підписом відповідальної особи. Крім того, у виданій архівній довідці від 02.01.2024 № 05-10/01-23/177 за вищезазначений період роботи заявника, в наказі на звільнення по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним заявника « ОСОБА_3 ». У зв`язку з цим прийнято рішення від 22.02.2024 про відмову заявнику у призначенні пенсії за віком через відсутність страхового стажу. Також відповіддю роз`яснено, що право на призначення пенсії за віком заявник набуде після досягнення віку 63 років з 28.10.2026. В разі подання додаткових документів про стаж роботи рішення про відмову в призначенні пенсії за віком буде переглянуто.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт, про вставлення якого просить заявник, має юридичне значення для охорони його прав, свобод та інтересів, оскільки надає правові підстави для зарахування йому страхового стажу та отримання пенсії за віком, у призначенні якої йому відмовлено саме через відсутність визначеного страхового стажу, оскільки частина його за період роботи у ВАТ «Трест «Уманьпромжитлобуд» йому не враховано в зв`язку з певними технічними описками, а саме невірно записаним у наказі про звільнення по батькові. Такі записи здійснюються і здійснювалися раніше відповідальною особою, тому не залежали від заявника.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, з урахуванням зазначених положень закону, встановлені судом обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами в їх сукупності, свідчать про те, що наказ про звільнення виданий Відкритим акціонерним товариством «Трест «Уманьпромжитлобуд» від 05 серпня 1991 року № 17-к, параграф 9, у якому міститься інформація про звільнення з роботи за власним бажанням заявника, але з невірно вказаним його по батькові, тобто замість « ОСОБА_3 » вказано « ОСОБА_2 », але інформація про те, що вищевказаний наказ стосується саме заявника підтверджується трудовою книжкою, яка оформлена неналежним чином, а саме без завірення підписом відповідальної особи, дійсно виданий і стосується саме заявника у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

На думку суду, заявник не може нести відповідальність за ці недоліки, оскільки такі документи заповнялися відповідальними особами. Аналіз поданих доказів, у сукупності з тим, що оригінали всіх документів, виданих компетентними органами, знаходяться у заявника, наявність яких сама по собі свідчить на його користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягає заявник. При цьому обставини, на які посилається заявник, підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у кадровій документації підприємства, у цьому випадку Відкрите акціонерне товариство «Трест «Уманьпромжитлобуд», і невірність написання його по батькові, а також не завірення відповідного запису у трудовій книзі підписом відповідальної особи, не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Суд не бере до уваги посилання представника заінтересованої особи щодо необхідності розгляду вказаної заяви у іншому порядку, оскільки заявником не ставиться питання щодо оспорювання та визначення розміру його страхового стажу, а ставиться питання про встановлення факту належності саме йому правовстановлюючого документу, у якому по незалежним від нього причинам допущено описку, та встановлення якого є для заявника підставою для реалізації його особистих прав.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати встановленим юридичний факт належності ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ), наказу про звільнення з роботи від 05.08.1991 № 17-к, параграф 9.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Р. В. Піньковський