Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2813/23
Провадження № 2/935/189/24
14 серпня 2024 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Василенка Р.О., зі секретарем - Криворучко Я.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" "Фінтраст Україна" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшов позов у якому ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» з урахуванням заяви про уточнення вимог просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №3624333 у загальному розмірі 69 543,86 грн. яка складається з: 15 000 грн. - тіло кредиту; 34 200 грн. - відсотки за користування кредитом, а також 17 082,40 грн. - інфляційні втрати; 3271,46 грн. - 3% річних та 10 000 грн. витрат на правову допомогу, 2147,20 грн. судового збору.
В обґрунтування позову вказують, що 06.02.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір №3624333 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 15 000 грн., строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту 08.03.2021 року вказуються в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору, строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 укладеного договору.
Зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору.
Вказує, що відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль. Відповідач не здійснював оплату за кредитним договором.
13 вересня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «Українські фінансові операції», як фактором укладено договір факторингу №13/09/2021, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами згідно реєстру боржників.
У подальшому 17.08.2023 року між ТОВ «Українські фінансові операції», (клієнт) та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ Україна» як фактором укладено договір факторингу №17-08/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитними договорами згідно реєстру боржників, зокрема щодо кредитного договору де позичальником є відповідач.
Вказує, що станом на дату звернення до суду 25.08.2023 року заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 15 000 грн. - тіло кредиту; 34 200 грн. - відсотки за користування кредитом, що загалом становить 49 200 грн.
Також вказує, відповідно до ст. 625 ЦК України, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказує, що за період з червня 2021 року до червня 2023 року інфляційні витрати становлять 17 072,4 грн. А сума 3 % річних за період з 07.06.2021 року до 25.08.2023 року становить 3 271,46 грн., які також просить стягнути з відповідача.
Представник позивача адвокат Столітній М.М. у судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд задовольнити з урахуванням заяви про уточнення позову, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явивсяпро час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома. Надіслана судом повістка за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулася до суду з відміткою працівника пошти « за закінченням терміну зберігання». Відзиву та будь-яких заяв чи клопотань станом на день розгляду справи до суду не надходило.
Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 06 лютого 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 3624333. У договорі міститься відмітка про його підпис за допомогою одноразового електронного ідентифікатора А 582016
Відповідно до п.1.2 Договору № 3624333, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Згідно п.п. 1.3, 1.4, 1.5.1 договору сума кредиту складає 15 000 грн; строк кредиту 30 днів, дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору; стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача відповідно до п.4.2 договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 договору.
Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6 договору).
В п. 2.1. Договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем товариству з метою отримання кредиту.
Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації),виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод факт/факт (п. 3.1 Договору).
Пункт 4.3.1 Договору вказує, що сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2- 4.2.4. Договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Згідно довідки виданої ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (easypay)від 18.01.2023 року слідує, що грошові кошти у розмірі 15 000 грн. перераховано на картку № НОМЕР_1 (а.с.21 зворот).
13 вересня 2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «Українські фінансові операції», як фактором, було укладено договір факторингу №13/09/2021, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суми основного зобов`язання, плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інших платежів, право на одержання яких належить клієнту (а.с 13-17).
17 серпня 2023 року між ТОВ «Українські фінансові операції», як клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено договір факторингу №17-08/23-Ф, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суми основного зобов`язання, плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інших платежів, право на одержання яких належить клієнту (а.с 7-10).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, що відповідає положенням статті 1055 ЦК України.
Згідно статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що договір про надання споживчого кредиту від 06.02.2021 року № 3624333, паспорт споживчого кредиту та графік платежів укладено в електронній формі та підписано відповідачем ОСОБА_1 06.02.2021 року о 14 год 45 хв. електронним підписом, а саме одноразовим ідентифікатором за № А582016
Надсилання 06.02.2021 року о 14 год. 46 хв відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 15 000 грн. на відповідну банківську картку № НОМЕР_1 підтверджується наданої довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (easypay) від 18.01.2023 року, номер замовлення 909559199. Вказаний номер банківської картки зазначений у підписаному відповідачем договорі кредиту від 06.02.2021 року № 3624333 (п. 2.1 Договору).
Згідно з пунктом 3.1 Договору кредиту, нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
З наданого позивачем обрахунку слідує, що відсотки по кредиту нараховувалися до 06.06.2021 року включно та на підставі зазначених вище умов кредитного договору відповідачу ОСОБА_1 нараховано 34 200 грн. процентів за користування кредитними коштами, за період з 06.02.2021 року до 06.06.2021 року. Нарахування відсотків по кредиту відбувалося до 06.06.2021 року у зв`язку з тим, що договір автопролонговувався на дев`яносто днів , відповідно до правил пункту 4.3. договору.
Таким чином з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за умовами договору про надання споживчого кредиту від 06.02.2021 року № 3624333 року, тим самими порушив порядок та умови погашення заборгованості.
Оскільки обов`язки боржника перед первісним кредитором ТОВ «Авентус Україна» виконані не були, то укладаючи 17 серпня 2023 року договір факторингу № 17-08/23-Ф, ТОВ «Українські фінансові операції»,як новий кредитор передало ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до ОСОБА_1 на що вказує доданий до договору витяг з реєстру боржників та акт прийому-передачі реєстру боржників від 17.08.2023 року.
Таким чином, оскільки відповідачем не виконано належним чином грошових зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору від 06.02.2021 року, тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 49 200 грн. з яких: 15 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 34 200 грн.- нараховані проценти, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.
Водночас позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати за період з червня 2021 року до червня 2023 року у розмірі 17 072,4 грн. та 3% річних починаючи з 07.06.2021 року до 25.08.2023 року( 809 днів) у розмірі 3 271,46 грн., тобто частково охоплюючи строк в період дії в Україні воєнного стану.
Статтею 625 ЦК України визначена відповідальність боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Водночас, відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Так інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості, яка становить 49 200 грн. на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.
Таким чином витрати від інфляції за період з 07.06.2021 року до 23.02.2022 року включно становлять 3 284,47 грн. відповідно до наступного розрахунку: 49 200 грн. (сума боргу) ? 106,6757% (сукупний індекс інфляції за період червень 2021 року - лютий 2022 року) : 100% - 49 200 грн. (сума боргу).
Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання за період з 07.06.2021 року до 23.02.2022 року розраховується наступним чином: сума заборгованості 49 200 грн. х 3% : 365 х 262 дні = 1059,48 грн. Тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню.
Також суд враховує те, що відповідачем не надано суду доказів повернення наданих у позику коштів чи сплати сум відсотків повністю або частково. Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо безпідставності вимог позивача, погашення заборгованості не надано.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін».
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 10 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь.
В матеріалах справи наявний договір про правничу допомогу 10/07-2023, ордер про надання правничої допомоги (а.с. 60-63), звіт про надання правової допомоги від 10/07-2023 року, а також було долучено рахунок на оплату замовлення №933/24/08 від 24.08.2023 та платіжну інструкцію від 24.08.2023 №574 на суму 10 000 грн., щодо оплати послуг з професійної правничої допомоги, де отримувачем вказано адвоката Столітнього А.С.
В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру.
Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, а саме на 76,99 %, а також враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у спрощеному позовному проваджені та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, в тому числі під час її судового розгляду, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 5 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача. Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1653,20 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 509, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, і керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265-268, 354 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Коростишівським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 118/2.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО