УХВАЛА

14 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 461/6182/23

провадження № 61-11239ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу Львівської обласної прокуратури на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури,

встановив:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури, у якому просив суд стягнути з відповідачів за рахунок Державного бюджету на його користь відшкодування завданої йому моральної шкоди в розмірі 1 500 000, 00 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди за період з 18 вересня 2013 року по 24 січня 2023 року в сумі 760 000, 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судовий збір компенсовано за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

01 серпня 2024 року Львівська обласна прокуратура засобами поштового зв'язку надіслаладо Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року у вказаній справі.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 497/2885/15-ц, від 10 квітня 2019 року в справі № 464/3789/17, від 12 лютого 2020 року в справі № 295/692/17, від 19 березня 2020 року в справі № 686/13212/19, від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц, від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц, від 18 травня 2022 року в справі № 522/2493/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Заявник також просить суд зупинити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року.

Клопотання мотивоване необхідністю забезпечення рівності сторін та попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.

ПостановоюЛьвівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року залишено без змін, тому вона не підлягає примусовому виконанню. Таким чином, підстави для задоволення клопотання Львівської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року відсутні.

Також відсутні підстави для задоволення клопотання прозупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року, оскільки заявником не наведено достатньо обґрунтованих аргументів та не надано жодних доказів, за наявності яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/6182/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і прокуратури.

У задоволенні клопотання Львівської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 11 січня 2024 року та постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2024 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко