БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2996/23
Провадження № 2/497/184/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06.09.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Кравцової А.В., секретар судового засідання Ільєва Д.Д., розглянувши без участі сторін заочно в залі суду в м.Болград цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (далі ТОВ "ФК"ЄАПБ") звернувся до суду з позовом про стягнення з гр. ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №990954906 від 04.06.2021р. в розмірі 20424грн. та судових витрат в розмірі сплаченого позивачем судового збору 2684грн., посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що відповідач добровільно не виконує зобов`язань за вказаними кредитними договорами, надавши певні докази.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не прибула, про час та місце судового засідання неодноразово повідомлялася належним чином, у тому числі - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала, тому суд про розгляд справи на підставі наявних доказів відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України.

Представник позивача надав суду заяву, якою просить суд розглянути справу за його відсутністю, погоджуючись на ухвалення судом рішення заочно, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, тому судом обґрунтовано ухвалено, що справа підлягає розгляду у заочного порядку.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що справа підлягає заочному розгляду,а позовні вимоги задоволенню не підлягають, за наступних підстав.

Згідно позову, 04.06.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та гр. ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №990954906 відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит на суму 6000грн. строком на 21 днів (а.с.5-7) для споживчих цілей на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки кредитодавцю відповідно до умов договору. До договору додано платіжне доручення та паспорт споживчого кредиту продукт «СМАРТ» (а.с.8-9). Далі, 31.12.2020р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01 і додаткова угода №26 від 31.12.2020р. до цього договору, згідно з п.2.1 якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.10-12). Далі, 20.10.2022р. між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" було укладено договір факторингу №20102022, згідно з п.2.1 якого права вимоги відступаються новому фактору, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с.13-14). Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022р. та розрахунку заборгованості за кредитним договором №990954906 від 04.06.2021р. відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем в розмірі 20424грн., з яких 6000грн. - за основною сумою боргу, та 14424грн. - за відсотками (а.с.15-16). Таким чином, стверджує представник позивача у позові, відповідачем порушені умови вищевказаного кредитного договору, що призвело до виникнення в креитора права стяшгення заборгованості у судовому порядку.

ЗУ «Про споживче кредитування», яким нормативно зазначено, що максимальна сума пені, штрафів за прострочення споживачем кредитних зобов`язань за споживчим кредитом, не може перевищувати подвійної суми, по договору кредитування, та не може бути збільшена. Максимальний розмір штрафних санкцій (штрафів і пені), нарахований за недотримання умов кредитного договору, не може бути більшим, ніж подвійна сума отриманих коштів.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом; а, відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного та іншого засобу зв`язку. Ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.1ст.1048 ЦК України регламентовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок їх одержання встановлюються договором.

Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати відстків за користування ним. Особливості укладання кредитного договору в електронному виді визначені ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А, згідно зі ст.513ч.1 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні, - в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2ст.516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні має передати новому кредиторові документи, що засвідчують права, які передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст.1077 ЦК України).

Згідно ч.6ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обов`язок надання усіх доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі (ч.2 ст.43 ЦПК України). Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач має подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи має про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Ст.76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Однак, звертаючись до суду з позовом, представник позивача, посилаючись на те, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір, а потім ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало своє право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», а він передав ці права позивачу, не надав суду, усупереч вимогам ст.81 ЦПК України жодного доказу на підтвердження того, що відповідач отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ТОВ «Таліон Плюс» доказів відкриття рахунків, або ж перерахування коштів на рахунки, що відкриті в інших банках, або видачі кредитних коштів в касах кредитних установ через видатковий касовий ордер. Позивачем також не надано виписок з таких рахунків, з яких можна було б встановити факт користування відповідачем банківською карткою і пов`язаним з нею рахунком, а також докази на підтвердження наявності в нього заборгованості за кредитом. Більш того, суду не надано доказів укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договору факторингу, на підставі якого перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №990954906 від 04.06.2021р. до ТОВ «Таліон Плюс» та доказів перерахування плати за договором факторингу за відступлене факторові право грошової вимоги до боржника (ч.1ст.1077 ЦК України).

Тому суд позбавлений можливості встановити чи дійсно у відповідачки існує заборгованість, як зазначено у позові, а якщо існує - перевірити її розмір, а також, чи дійсно до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право вимоги за кредитним договором №990954906 від 04.06.2021р., що був укладений з відповідачем ОСОБА_1 ; також відсутній витяг з реєстру прав вимоги №1 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018р. між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс».

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладений на сторони, оскільки суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, що подані учасниками справи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ФК"ЄАПБ" не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено існування заборгованості а також, що до нього перейшло право вимоги за вище вказаними кредитним договором за №990954906 від 04.06.2021р. між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для задоволення вимог даного позову. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, - вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за заявою відповідача.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, а відповідачем - в той же строк після отримання ухвали за результатами розгляду його заяви про перегляд заочного рішення, після чого рішення набирає законної сили. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин. Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: bg.od.court.gov.ua. Повний текст судового рішення виготовлено 06.09.2024 року.

Суддя А.В. Кравцова