КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Невідома Т.О., Соколова В.В.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: начальник Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, у якій просила:

визнати бездіяльність Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) неправомірною.

зобов`язати Деснянський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 та

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

та виключити відомості про ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників шляхом винесення начальником Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) постанови про зняття арешту та виключити відомості про боржників з Єдиного реєстру боржників.

Подану скаргу обґрунтовувала тим, що у відповідь на запит від 16.07.2021, Деснянський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 04.08.2021 зазначив про те, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, де боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , станом на 04.08.2021 у відділі на виконанні не перебувають. Також у відповіді зазначено, що детальну інформацію про виконавче провадження в межах якого винесено постанову про арешт від 30.08.2004 № АА818217 всього майна, а саме квартири АДРЕСА_2 не має можливості, так як строк зберігання виконавчих документів складає три роки. Вона є спадкоємцем чоловіка після його смерті і в зв`язку з тим, що накладено арешт на його майно вона не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно. Враховуючи викладене, заявниця просила задовольнити вимоги скарги (а.с. 1-4).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.09.2022 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), заінтересована особа: начальник Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) задоволено. Визнано бездіяльність Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) неправомірною. Зобов`язано Деснянський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) скасувати арешт з всього рухомого та нерухомого майна, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та виключити відомості про них з Єдиного реєстру боржників шляхом винесення начальником Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) постанови про зняття арешту та виключити відомості про боржників з Єдиного реєстру боржників (а.с. 39-40зв.).

В апеляційній скарзі, Деснянський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу у повному обсязі. Вказує, що при розгляді поданої скарги, суд першої інстанції не з`ясував всі фактичні дані справи, та не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, в той час як боржником є ОСОБА_2 (а.с. 44-48).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що у разі закінчення виконавчого провадження, за винятком випадків, встановлених законом, повернення виконавчого документа, арешт, накладений на майно боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Деснянського ВДВС управління юстиції від 30.03.2004 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а саме: кв. АДРЕСА_2 (а.с. 20).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.08.2008, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 21).

Деснянським РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 04.08.2021, у відповідь на запит ОСОБА_1 від 16.07.2021, повідомив про те, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень де боржниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 станом на 04.08.2021 у відділі на виконанні не перебувають. Також у відповіді зазначено, що детальну інформацію про виконавче провадження в межах якого винесено постанову про арешт від 30.08.2004 № АА818217 всього майна, а саме квартири АДРЕСА_2 не має можливості, так як строк зберігання виконавчих документів складає три роки (а.с. 18).

Аналогічну відповідь було надано Деснянським РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 17.06.2022 у відповідь на скаргу ОСОБА_1 від 08.06.2022 (а.с. 23).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.07.2021 власниками спірної квартири, що розташована по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (1/2 частина) та ОСОБА_2 (1/2 частина) (а.с. 24).

Відповідно до статей 447-449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, з огляду на те, що з відповіді Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) вбачається, про відсутність будь-яких відкритих проваджень відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тобто, ті виконавчі провадження, в межах якого виносилась постанова про арешт серії АА № 818217 від 30.08.2004 (виконавчий лист № 2-6305) або були знищені, або закриті, або повернутий виконавчий лист, (так як тільки завершені виконавчі провадження підлягають архівуванню), тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зобов`язання Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) скасувати арешт, накладений на спірну квартиру.

В той же час, заявлена вимога про виключення відомостей про ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників не може бути задоволена з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у списку зазначеного реєстру.

Окрім зазначеного, задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції вийшов за межі заявлених вимог в частині скасування арешту з всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки заявницею ставилось питання лише щодо зняття арешту з майна, а саме кв. АДРЕСА_2 , тому ухвала у зазначеній частині підлягає скасуванню.

З огляду на вищевикладене, перевіривши матеріали справи та надані докази, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи та дійшов помилкового висновку про задоволення скарги в повному обсязі.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 29 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа: начальник Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною.

Зобов`язати Деснянський районний відділ державний виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт з майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: квартири АДРЕСА_2 , накладений постановою відділу державної виконавчої служби Деснянського управління юстиції від 30 серпня 2004 року.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2024 року.

Суддя-доповідач

Судді