Провадження 6/127/423/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Хейніса Олександра Григоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про заміну стягувача,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся адвокат Хейніс Олександр Григорович, діючи в інтересах ОСОБА_1 , із заявою про заміну стягувача.

Заява обґрунтована тим, що 13.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.07.2006 в сумі 416 930, 78 гривень. 16.05.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Карточка Плюс» було укладено договір № 474/К відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 04.07.2006.10.04.2018 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Карточка Плюс» було укладено попередній договір № 10/04/2018 відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 04.07.2006. 02.05.2018 даний попередній договір був затверджений додатковою угодою № 1.

Вищевикладене й стало підставою для звернення адвоката заявниці до суду із заявою про заміну стягувача з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчих листах, виданих за судовим рішенням по справі № 127/20342/15-ц.

В судове засідання заявниця та/або її адвокат і учасники справи не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Водночас, адвокатом заявниці 30.07.2024 було подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Згідно з ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, клопотання адвоката заявниці та положення ч. 3 ст. 442 ЦПК України, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність заявника та учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Адвокат заявниці у своїй заяві від 30.07.2024 зазначив, що вимоги, викладені у заяві про заміну стягувача, він підтримує та просить задовольнити.

У судовому засіданні, яке відбулось 11.07.2024, адвокат відповідача не заперечував щодо задоволення заяви заявниці, тим самим підтримав позицію самого відповідача, викладену у заяві від 10.07.2024.

Заяву ОСОБА_3 від 10.07.2024 суд не бере до уваги, адже дана особа не є ні учасником цієї справи, ні заінтересованою особою.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

13.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області було ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 127/20342/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0 від 04.07.2006 в сумі 416 930, 78 гривень, а також на користь держави судовий збір в розмірі 3 654, 00 гривень.

Вищевказане судове рішення, як вбачається з ЄДРСР, доступ до якого є публічним, набрало законної сили 24.11.2015.

З матеріалів справи вбачається, що Вінницьким міським судом Вінницької області 11.02.2016 представнику ПАТ «Дельта Банк» було видано виконавчий лист за вищевказаним судовим рішенням. (а.с. 107)

16.05.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Карточка Плюс» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 474/К, відповідно до умов якого з моменту підписання цього договору ТОВ «ФК «Карточка Плюс» набуло право власності на права вимоги, зокрема до ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 04.07.2006. (а.с. 166-170)

18.05.2018 між ТОВ «ФК «Карточка Плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення (купівлі продажу) прав вимоги № 10/04/2018, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Карточка Плюс» передає (відступає) новому кредитору - ОСОБА_1 за плату, а новий кредитор приймає належні кредитору права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за договорами вказаними в додатку № 1 до цього договору. (а.с. 140-141)

За умовами вищевказаного договору право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання цього договору, але не раніше моменту отримання фінансовою компанією у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1. цього договору (п. 2.2.).

Так, п. 4.1. договору відступлення (купівлі продажу) прав вимоги № 10/04/2018 від 18.05.2018 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує фінансовій компанії грошові кошти, зазначені у попередньому договорі № 10/04/2018 від 10.04.2018 і які на день підписання цієї угоди сплачені новим кредитором в повному обсязі.

Таким чином, зважаючи на положення п. 4.1. вищевказаного договору, сторони цього правочину засвідчили сплату ОСОБА_1 на день підписання цього договору плати за відступлення прав вимоги в повному обсязі.

Згідно з витягом із Додатку № 1 до вищевказаного договору, ТОВ «ФК «Карточка Плюс» передало ОСОБА_1 право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 0 від 04.07.2006. (а.с. 142)

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочину, наслідком якого є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене ст. 55 ЦПК України - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

За таких обставин може мати місце звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, що відповідатиме змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас, згідно з ч. 5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За даними АСВП, доступ до інформації якої є публічним, не вбачається перебування на примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 11.02.2016 за судовим рішенням від 13.11.2015 по справі № 127/20342/15-ц.

Постановою старшого державного виконавця Замостянського відділу ДВС міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Дейдиша С.І. від 26.12.2017 вищевказаний виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

До відкриття виконавчого провадження заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі ст. 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту ч. 5 ст. 442 ЦПК України, ст. 12, п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26, ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва.

Враховуючи необхідність реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, як те вбачається із заяви, саме з точки зору такої процесуальної мети й розглядається процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні не позбавлена процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Таким чином суд, враховуючи вищевикладене, завдання цивільного судочинства та вимоги заявниці, вважає, що з метою виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2015 по справі № 127/20342/15-ц, слід замінити сторону у справі (стягувача у виконавчому документі) - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника - ОСОБА_1 .

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 11, 512-519 ЦК України, ст.ст. 18, 55, 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Хейніса Олександра Григоровича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , про заміну сторони у справі (стягувача у виконавчому документі) - задовольнити.

Замінити сторону у справі № 127/20342/15-ц (стягувача у виконавчому документі) - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання, зареєстроване у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення суддею.

Ухвала суду складена 30.07.2024.

Суддя: