Справа № 630/740/24
Провадження № 2-н/630/401/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Зінченко О.В., розглянувши матеріали за заявою ПрАТ «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 за період з 31.07.2022 по 30.11.2022 в розмірі 5 073 грн 12 коп та суму судового збору в розмірі 302 грн 80 коп.

Частиною 5 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

21.08.2024 року від виконавчого комітету Люботинської міської ради надійшла інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 16.11.2017 року зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою.

Крім того, заявником не надано суду жодних документів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, розташованй за адресою АДРЕСА_1 або ж він має будь яке інше речове право щодо цього об`єкта нерухомості.

За нормами п. 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки, боржник за адресою, зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу, не зареєстрований, даних щодо оформлення за боржником права власності на об`єкт нерухомості або іншого права суду не надано, тобто із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому вважаю за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 165, 166, 167 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ПрАТ «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію.

Роз`яснити заявнику його право звернутись до суду повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, або право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 Цивільного процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Зінченко