Справа №295/2349/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Опанасюк В.А.,

представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про визнання майна особистою приватною власністю,

та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3

до ОСОБА_1

про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати за нею право особистої приватної власності на: нежиле приміщення (магазин продовольчих товарів), загальною площею 73,2 кв. м. по АДРЕСА_1 ; нежиле приміщення (перукарня), загальною площею 27,9 кв. м. по АДРЕСА_1 ; квартиру, загальною площею 39,0 кв. м. по АДРЕСА_1 ; приміщення кафе, загальною площею 209, 30 кв. м. по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею 0,0721 га по АДРЕСА_1 ; підвальні приміщення магазину № НОМЕР_1 загальною площею 241,20 кв.м. по АДРЕСА_2 ; майданчик паркування автомобілів для відвідувачів існуючого магазину, кафетерію і перукарні по АДРЕСА_2 .

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить визнати нежиле приміщення (магазин продовольчих товарів), загальною площею 73.2 кв.м. по АДРЕСА_1 , нежиле приміщення (перукарня), загальною площею 27.9 кв.м. по АДРЕСА_1 , квартиру загальною площею 39.0 кв.м. по АДРЕСА_1 , приміщення кафе, загальною площею 209.30 кв.м. по АДРЕСА_1 , земельну ділянку загальною площею 0.0721 га по АДРЕСА_1 , підвальні приміщення магазину № НОМЕР_1 загальною площею 241,20 кв.м. по АДРЕСА_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 31.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та викликано сторони в засідання.

Ухвалою суду від 19.04.2022 відкрито провадження у справі №295/2349/22, розгляд справи визначено проводити у порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 07.12.2022 підготовче провадження у справі завершено та призначено розгляд справи по суті.

31.07.2024 від ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Клопотання обґрунтоване тим, що все спірне майно було придбане та побудоване за кошти заявника, які ОСОБА_1 взяла у нього в борг, проте по сьогоднішній день не повернула. На підтвердження вказаного матеріали справи містять розписку, а також надані покази свідків. Крім цього, в провадженні Богунського районного суду м.Житомира знаходиться на розгляді цивільна справа №295/1110/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики. ОСОБА_3 у справі №295/1110/22 заперечує отримання від ОСОБА_5 коштів в борг, а в цій справі просить визнати спірне майно спільною сумісною власністю подружжя, претендуючи на частину майна, яке придбане та побудоване за кошти ОСОБА_5 . Більше того, як з`ясувалось під час розгляду цієї справи, ОСОБА_3 , ввівши в оману ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , частину спірного майна, зокрема земельну ділянку, на купівлю якої отримав від ОСОБА_5 кошти, оформив по договору дарування. Заявник вважає, що рішення у цій справі при поділі майна подружжя вплине на його права та обов`язки, пов`язані зі стягненням боргу за договором позики за рахунок майна, а також заперечення права власності ОСОБА_3 на майно, придбане за кошти заявника. Також у заявника знаходяться письмові докази та записи телефонних розмов, які підтверджують безпідставність позовних вимог ОСОБА_3 , які ОСОБА_5 матиме можливість долучити до матеріалів справи, будучи її учасником в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. На підставі наведеного, ОСОБА_6 просить повернутись до стадії підготовчого провадження після його закриття та провести повторне підготовче провадження у цивільній справі, та залучити ОСОБА_5 до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Також, 31.07.2024 від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 заперечує, що спірне майно було придбано, реконструйовано та побудовано ОСОБА_1 за рахунок її власних коштів, позичених у ОСОБА_5 , про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка. У провадженні Богунського районного суду м.Житомира знаходиться на розгляді цивільна справа №295/1110/22 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики. ОСОБА_3 заперечує отримання коштів в борг. Враховуючи, що для правильного вирішення цієї справи суд має з`ясувати джерело і час придбання майна, а також належність одному із подружжя коштів, за які придбане спірне майно, представник ОСОБА_1 вважає за необхідне провадження у цій справі зупинити до набрання законної сили рішенням суду у справі №295/1110/22 про стягнення боргу, що розглядається Богунським районним судом м. Житомира.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_5 не заперечував, вважає, що рішення суду у даній справі може вплинути на його права та інтереси. Клопотання про зупинення провадження підтримав, вважає, що рішення суду у справі №295/1110/22 може мати значення для вирішення цієї справи.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_5 заперечив, вказав, що ухвалою суду від 19.04.2022 у задоволенні аналогічного клопотання було відмовлено, заявник не обґрунтував, що рішення суду у даній справі може вплинути на його права. Проти задоволення клопотання про зупинення провадження заперечив, вважає це затягуванням розгляду справи.

Заявник ОСОБА_5 у судовому засіданні свою заяву про повернення до стадії підготовчого провадження та вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд доходить наступних висновків.

Нормами ч. 1, 2 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч. 1 ст. 196 ЦПК України).

У підготовчому засіданні суд, серед іншого, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше (п. 4 ч. 2 ст. 197 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21), зроблено висновок, зокрема, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Разом з тим, згідно з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2019 у справі №902/271/18, від 16.02.2021 у справі №922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі №923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі №910/7103/21 суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Однак такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій судового процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що підготовче провадження у справі було завершене 07.12.2022, 24.04.2023 ОСОБА_5 було допитано у даній справі у якості свідка, а клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження та вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_5 подав до суду 31.07.2024.

На переконання суду, повернення до стадії підготовчого провадження на даному етапі судового розгляду призведе до невиправданого затягування розгляду справи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Згідно з ч.5 ст.53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 заявляла клопотання про залучення до участі у справі третьої особи ОСОБА_5 , однак ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 19.04.2022 у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки клопотання про залучення третьої особи зводилось до того, що у ОСОБА_5 знаходяться письмові докази, необхідні для вирішення справи, однак зазначене не є підставою для залучення особи до участі у справі.

Таким чином, доводи щодо наявності у ОСОБА_5 доказів, які мають значення для справи, як підставу для залучення його до справи як третьої особи, вже були оцінені судом та за результатами такої оцінки постановлено ухвалу.

Заявляючи клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, заявник має навести вагомі обставини, які потребують процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

ОСОБА_5 також вказує, що рішення у цій справі при поділі майна подружжя вплине на його права та обов`язки, пов`язані зі стягненням боргу за договором позики за рахунок майна, однак доказів того, що спірне майно передавалось йому в заставу, у матеріалах справі відсутні, та посилання на можливість стягнення боргу за договором позики за рахунок майна, є лише припущенням.

Таким чином, ОСОБА_5 у своєму клопотанні не навів вагомих обставин, які зумовлюють необхідність повернення до стадії підготовчого провадження, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 в справі №6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01.02.2017 в справі №6-1957цс16 висловлено позицію, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 24.12.2019 у справі №369/480/17, визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли у іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Аналогічна правова позиція неодноразово наводилась Верховним Судом, зокрема в постановах від 14.03.2019 у справі №308/11448/14-ц, від 31.01.2019 у справі №405/6312/15-ц, від 14.01.2019 у справі №619/4812/15-ц та інших.

Відповідно до п.5 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Дослідивши зміст клопотання представника ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі та додані до нього документи, суд не знайшов підстав для його задоволення.

Так, представник ОСОБА_1 долучив до клопотання про зупинення провадження копію позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про стягнення боргу за договором позики.

У той час, предметом даного спору є визнання майна особистою приватною власністю та спільною сумісною власністю подружжя.

Мотивуючи клопотання про зупинення провадження у справі, представник ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду у справі про стягнення боргу за договором позики стосуватиметься підстав вимог, заявлених у цій справі.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18.04.2018 у справі №753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначив, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Обставини, які підлягають встановленню у даній справі та у справі №295/1110/22, з вирішенням якої позивач пов`язує необхідність зупинення провадження у даній справі, є відмінними, та із вищенаведених положень законодавства не вбачається, що обставини, які можуть бути встановлені у рішенні суду у справі №295/1110/22, матимуть преюдиціальне значення для розгляду даної справи.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що результат вирішення цивільної справи №295/1110/22 не матиме значення для правильного вирішення даної цивільної справи, оскільки безпосередньо не стосується предмета доказування і обставин, які мають встановлюватись при розгляді даної справи.

Керуючись статтями 1-13, 43, 49, 53, 76-81, 83, 251, 252, 260-261, 352 -355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про повернення справи до стадії підготовчого провадження та вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - відмовити.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.А. Воробйова

Повний текст ухвали суду складено 05.08.2024.