Справа № 646/9394/24
№ провадження 2/646/3280/2024
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Шиховцова А.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лігл про розірвання договору та стягнення грошових коштів, отриманих за договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ Лігл, в якому просив суд розірвати договір про надання правничої допомоги №02052402, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ Лігл, а також стягнути сплачені грошові кошти за договором про надання правничої допомоги за чеком № від 02.05.2024 в сумі 5000 грн. 00 коп.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, сімейних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є розірвання договору про надання правничої допомоги та стягнення коштів за цим договором, що є за своєю правовою природою вимогами майнового та немайнового характеру та не мають ніякого відношення до захисту прав споживачів.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша правова допомога" розташована за адресою: Україна, 79005, Львівська обл., місто Львів, вул. Під Дубом, будинок 26 а, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Львова.

У позовній заяві відсутні посилання на норми ЦПК України, якими керувався позивач при обранні територіальної підсудності для звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Інші відомості, які б могли свідчити про правомірність розгляду позовної заяви саме Червонозаводським районним судом м. Харкова позивачем не зазначені, а відповідні докази до матеріалів позовної заяви не надані.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Враховуючи викладене, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лігл про розірвання договору та стягнення грошових коштів, отриманих за договором слід передати на розгляд за підсудністю до належного суду, а саме до Шевченківського районного суду м. Львова.

Керуючись ч.2 ст. 27, ст.ст. 31, 32, 260, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Лігл про розірвання договору та стягнення грошових коштів, отриманих за договором передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова (вулиця Січових Стрільців, 12, Львів, Львівська область, 79000).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.О.Шиховцова