Житомирський апеляційний суд
Справа №279/983/24 Головуючий у 1-й інст. Шульга О. М.
Категорія 76 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Галацевич О.М., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №279/983/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року, яке ухвалене під головуванням судді Шульги О.М. в м.Коростені,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просив поділити у натурі рухоме майно, набуте сторонами за час шлюбу, виділивши йому: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн; телевізор Samsung(UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн; пральну машину LG (F2І5Н86W) вартістю 16 500 грн; мікрохвильову піч Delfa (АМWС20МВ) вартістю 1 500 грн; праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн; млинницю Tefal- 1 500 грн; холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн; пилосос Samsung (SC18М21108 SР) вартістю 3 500 грн; кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн; диван вартістю 5 000 грн; стабілізатор Luxeon KDR-100 вартістю 1 000 грн; газову колонку Rocterm ВПГ-10 AE вартістю 3 000 грн, тобто нерухомого майна на загальну суму 68 500 грн, та виділивши відповідачу ОСОБА_2 : телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартістю 13 000 грн; гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн; ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн; матрац двоспальний вартістю 8 000 грн; каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн; стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн; комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн; шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн; мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн, тобто нерухомого майна на загальну суму 71 800 грн. Також просив визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Одночасно просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши в користування йому житлову кімнату №5 площею 11,3 кв.м, а відповідачу ОСОБА_2 виділити в користування житлові кімнати площами 13,4 кв.м та 8,5 кв.м, залишивши у спільному користуванні сторін приміщення: кухні, санвузла та коридору. Просив вирішити питання судових витрат, стягнувши з відповідача на його користь судовий збір та витрати на професійну правову допомогу в сумі 19 000 грн (а.с.3-7,46-50).

Позов обґрунтовував тим, що 03 серпня 2013 року вони із відповідачем зареєстрували шлюб, який розірваний рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року. За час шлюбу за спільні кошти ними придбана на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 2020 року трикімнатна квартира АДРЕСА_1 . Квартира оформлена на нього. За час шлюбу за спільні кошти ними придбано також перелічене вище рухоме майно. Відповідач після розірвання шлюбу перешкоджає йому проживати у квартирі. Вона співмешкає у квартирі з іншим чоловіком, а його у квартиру не пускає, незважаючи на те, що у квартирі знаходиться його майно та документи. ОСОБА_2 провокує сварки та викликає поліцію. Мирно поділити спільно нажите майно відповідач відмовляється, у зв`язку з чим він вимушений звернутися за захистом своїх інтересів до суду.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволений. Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Виділено у власність позивачу ОСОБА_1 наступне майно: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн; телевізор Samsung(UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн; пральну машину LG (F2І5Н86W) вартістю 16 500 грн; мікрохвильову піч Delfa (АМWС20МВ) вартістю 1 500 грн; праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн; млинницю Tefal вартістю 1 500 грн; холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн; пилосос Samsung ( SC18М21108 SР) вартістю 3 500 грн; кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн; диван вартістю 5 000 грн; стабілізатор Luxeon, KDR-100 вартістю 1 000 грн; газову колонку Rocterm ВПГ-10 AE вартістю 3 000 грн, а всього на загальну суму 68 500 гривень. Виділено у власність ОСОБА_2 наступне майно: телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартістю 13 000 грн; гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн; ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн; матрац двоспальний вартістю 8 000 грн; каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн; диван вартістю 5 000 грн; стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн; комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн; шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн; мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн, а всього на загальну суму 71 800 грн. Виділено у власність ОСОБА_2 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , припинивши на вказану частку право власності ОСОБА_1 . Виділено у власність ОСОБА_1 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . Припинено право спільної сумісної власності подружжя на вказане вище нерухоме майно. Встановлений порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_1 виділена житлова кімната площею 13,4 кв.м; у користування ОСОБА_2 виділені житлові кімнати площами 8,5 кв.м та 11,3 кв.м. У загальному користуванні сторін залишено: кухню площею 5,3 кв.м, коридор 7,5 кв.м, санвузол площею 3,5 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору та на правову допомогу в загальному розмірі 19 177, 94 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 через адвоката Рупс Вікторію Олексіївну подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме, виділити у власність ОСОБА_2 частку квартири, припинивши на вказану частку право власності ОСОБА_1 ; виділити у власність ОСОБА_1 частку квартири; припинити право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 ; встановити порядок користування цією квартирою наступним чином: у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 8,5 кв.м; у користування ОСОБА_2 виділити житлові кімнати площами 13,4 кв.м та 11,3 кв.м. У загальному користуванні сторін залишити кухню, коридор та санвузол. Виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно: телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартість 13 000 грн; гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн; ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн; матрац двоспальний вартістю 8 000 грн; каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн; стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн; комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн; шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн; мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн; пральну машину LG (F2І5Н86W) вартістю 16 500 грн; холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн; пилосос Samsung (SC18М21108 SР) вартістю 3 500 грн; праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн. Виділити у власність ОСОБА_1 наступне майно: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн; телевізор Samsung (UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн; млинницю Tefal вартістю 1 500 грн; кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн; диван вартістю 5 000 грн.; стабілізатор Luxeon, KDR-100 вартістю 1 000 грн; диван вартістю 5 000 грн; мікрохвильову піч Delfa (АМWС20МВ) вартістю 1 500 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що при поділі майна суд, пославшись на положення ст.365 ЦК України, проігнорував п.4 частини першої цієї статті, яка передбачає, що право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Разом із тим, у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина ОСОБА_3 . Також до складу сім`ї входила ще одна неповнолітня дитина донька від попереднього шлюбу відповідача ОСОБА_4 . Діти після розірвання шлюбу мешкають із відповідачем, тобто ОСОБА_2 . Проте, при визначенні порядку користування квартирою суд не дослухався думки відповідача з цього приводу та не врахував потреб дітей і відповідача. Не був врахований факт проживання дітей разом із відповідачем та необхідність у забезпеченні дітей житловою площею. Як наслідок, у користування позивачу виділена велика житлова кімната площею 13,4 кв.м квартири, тоді як у користування відповідачу із дітьми виділено дві кімнати загальною площею 19,9 кв.м, що є непропорційним. Частина рухомого майна, що виділено ОСОБА_1 відноситься до речей першої необхідності, а їх відсутність може завдати істотної шкоди інтересам неповнолітніх дітей. Пральна машина, холодильник, пилосос та мікрохвильова піч є предметами першої необхідності. Без них не можна повноцінно зберігати продукти харчування, готувати їжу та підтримувати гігієну. Газова колонка Rocterm ВПГ-10 AE є інженерною комунікацією квартири та зареєстрована за квартирою, як пристрій. Відчуження колонки є неможливим без внесення відповідних змін до технічної документації на квартиру, а також потягне за собою суттєве порушення інтересів дітей, оскільки вони не матимуть змоги задовольнити першочергові потреби в належній особистій гігієні. Під час вирішення спору щодо розподілу спільного майна батьків, слід брати до уваги також факт проживання дітей з одним із батьків, та необхідність забезпечення інтересів іншим із батьків, незалежно від місця його проживання. Також вважає, що під час розгляду справи не було належним чином аргументовано розмір судових витрат та витрат на правову допомогу, які містять ознаки завищення порівняно з аналогічними витратами в подібних справах у відповідному регіоні.

Від представника позивача адвоката Бугайова М.В. 21 серпня 2024 року на електронну пошту апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, до якого всупереч положень частини четвертої ст.360 ЦПК України не додані докази надсилання (надання) копії відзиву іншим учасникам справи. За таких обставин, суд повертає відзив заявнику без розгляду та вирішує справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ст.ст.178,183,360 ЦПК України.

У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бугайов М.В. просять у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому пояснили, що позивач просить йому виділити у користування кімнату із виходим у коридор, тобто кімнату №6, яка є ізольованою від інших двох кімнат, щоб уникнути у майбутньому конфліктних ситуацій, оскільки інші дві кімнати є прохідними.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судові повістки доставлені 09 липня 2024 року до електронних кабінетів (а.с.80-81). При причину неявки суд не сповістили та клопотань про відкладення розгляду справи не спрямовували. У разі неповідомлення суду про причину неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується та апеляційним судом установлено, що між сторонами 03 серпня 2013 року був зареєстрований шлюб, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 листопада 2022 року розірваний (а.с.13-14).

За договором купівлі-продажу від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 купив трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-17).

Сторони є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцем проживання якої вказаним вище рішенням суду визначено з матір`ю, тобто відповідачем (а.с.68,14).

Також сторонами визнається обставина, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю іншої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також проживає із нею (а.с.67). Отже, із відповідачем проживає двоє неповнолітніх доньок.

За положеннями частини першої ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав із поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороби тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити: 1) обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства; 2) з`ясувати джерело і час його придбання.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності, яку заінтересована сторона мусить спростувати. Спільною сумісною власністю подружжя вважається майно незалежно від того, на ім`я кого з подружжя воно придбано під час шлюбу. Реєстрація прав на майно (квартиру) лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Отже, матеріалами справи не спростовано, що за час шлюбу сторонами за спільні кошти придбано наступне рухоме майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн, телевізор Samsung (UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн, пральну машину LG (F2І5НS6W) вартістю 16 500 грн, мікрохвильову піч Delfa (АМW20МВ) вартістю 1 500 грн, праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн, млинницю Tefal вартістю 1 500 грн, пилосос Samsung (SC18М2110 SР) вартістю 3 500 грн, кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн, диван вартістю 5 000 грн, стабілізатор Luxeon, KDR-100 вартістю 1 000 грн; телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартістю 13 000 грн, гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн, ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн, матрац двоспальний вартістю 8 000 грн, каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн, диван вартістю 5 000 грн, стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн, комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн, шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн, мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн, холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн. Вартість рухомого майна, що підлягає поділу, визначена довідкою ФОП ОСОБА_6 та сторонами визнається, тобто погоджена.

Також за час шлюбу сторонами за спільні кошти куплена трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності.

Суд першої інстанції помилково включив до переліку рухомого майна, що підлягає поділу в натурі, газову колонку Rocterm ВПГ-10 AE. Газова колонка, як правильно зазначено у апеляційній скарзі, є приналежністю квартири, а тому апеляційний суд виключає з переліку рухомого майна, що підлягає поділу в натурі, газову колонку Rocterm ВПГ-10 AE, враховуючи, що приналежність слідує за головною річчю, тобто газова колонка слідує за квартирою.

Відповідно до частини першої ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Колегія суддів апеляційного суду при поділі майна не вбачає підстав для відступу від засад рівності часток подружжя та збільшення частки відповідача ОСОБА_2 , оскільки не підтверджені обставини, які б мали істотне значення для такого висновку. Так, жодними доказами не спростовано, що позивач ОСОБА_1 дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, не ухилявся від участі в утримані доньки ОСОБА_7 , не приховував, не знищував чи не пошкоджував спільне майно та не витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, що передбачено частиною другою ст.70 СК України. Не доведені й обставини, зазначені у частині третій ст.70 СК України.

При тому, що колегія суддів не відступає від засад рівності часток, факт проживання спільної неповнолітньої доньки сторін ОСОБА_7 із матір`ю, тобто відповідачем ОСОБА_2 , та проживання із нею іншої неповнолітньої доньки ОСОБА_8 враховується апеляційним судом при визначені способу поділу в натурі спільного рухомого майна та встановленні порядку користування квартирою.

Ураховуючи інтереси двох неповнолітніх дітей, які проживають разом із матір`ю, та баланс інтересів між сторонами, відповідачу ОСОБА_2 належить обов`язково виділити холодильник LG (GА-В409РLQA) на сім`ю, яка складається із трьох осіб, для задоволення щоденних потреб у збереженні продуктів харчування та забезпечення дітей їжею, а пральна машина, пилосос та мікрохвильова піч не відносяться до предметів щоденного побутового особистого вжитку для задоволення щоденних фізіологічних та гігієнічних потреб або речей індивідуального користування, та є предметами побутової техніки, яким існує альтернатива.

Із огляду на викладене вище, позивачу ОСОБА_1 виділяється в натурі наступне рухоме майно: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн, телевізор Samsung (UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн, пральну машину LG (F2І5НS6W) вартістю 16 500 грн, мікрохвильову піч Delfa (АМW20МВ) вартістю 1 500 грн, праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн, млинницю Tefal вартістю 1 500 грн, пилосос Samsung (SC18М2110 SР) вартістю 3 500 грн, кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн, диван вартістю 5 000 грн, стабілізатор Luxeon, KDR-100 вартістю 1 000 грн - на загальну суму 58 500 грн, а відповідачу ОСОБА_2 виділяється в натурі наступне рухоме майно: телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартістю 13 000 грн, гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн, ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн, матрац двоспальний вартістю 8 000 грн, каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн, диван вартістю 5 000 грн, стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн, комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн, шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн, мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн, холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн - на загальну суму 83 800 грн. У поділі газової колонки Rocterm ВПГ-10 A, як рухомого майна, відмовляється.

За відхилення від рівності розміру ідеальних часток співвласників у рухомому майні з відповідача на користь позивача належить стягнути грошову компенсацію у сумі 12 650 грн ((58 500+83 800):2=71 150; 83 800-71 150=12 650).

Матеріали справи не містять доказів того, що квартиру АДРЕСА_1 , яка є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, як колишнього подружжя, технічно можливо поділити в натурі із самостійним виходами. Отже, квартира є неподільною річчю та виділити у ній сторонам частки в натурі неможливо.

Частинами другою, четвертою та п`ятою ст.71 СК України передбачено, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

На цей випадок у п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Матеріали справи не містять доказів, що відповідач погодилася на грошову компенсацію за ід. частку в квартирі, а позивач відповідну грошову суму попередньо вніс на депозитний рахунок суду, а тому належним способом захисту є визнання за кожною стороною ідеальної частки у квартирі, яка дорівнює по ід.ч., без реального поділу спірної квартири, а квартиру залишити у спільній частковій власності сторін.

У п.24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі №209/3085/20 виснувано, що обсяг майна, яке подружжя просить поділити, повинен охоплювати усе спільно набуте ними у шлюбі майно з метою найбільш ефективного вирішення спору про його поділ у межах одного провадження. Указане відповідатиме принципу процесуальної економії, згідно з яким штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим, бо вирішення справи в суді має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

За таких обставин, слід визнати за кожною із сторін право власності на частину спірної квартири, а квартиру залишити у їх спільній частковій власності.

Для ефективного способу захисту порушено права належить встановити порядок користування спірною квартирою.

Так, із технічного паспорту прослідковується, що квартира АДРЕСА_1 є трикімнатною (а.с.18,15 звороти). Кімната №6 площею 13,4 кв.м є ізольованою із виходом безпосередньо у коридор, а кімната №5 площею 11,3 кв.м, хоча є ізольованою, але із виходом у кімнату №4 площею 8,5 кв.м, яка є прохідною і лише із цієї кімнати можна потрапити у коридор. Виходячи із такого планування квартири, для того, щоб максимально обмежити виникнення між сторонами конфліктних ситуацій розумно виділити позивачу ізольовану кімнату №6, яка має безпосередній вихід у коридор, а відповідачу виділити у користування дві інші кімнати №№ НОМЕР_1 та 5 із балконом, одна із яких є прохідною, але ці кімнати відокремлені від кімнати №6. Кімнати №№4 та 5 із балконом виділяються у користування відповідачу, із якою проживають двоє неповнолітніх доньок, тобто усі є особами однієї статі, а доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачу виділяється кімната більшою площею не заслуговують на увагу, враховуючи, що площа на одну особу не буде меншою ніж 5 кв.м та вирішується питання встановлення порядку користування квартирою, а не надання житла, де належить виходити із критеріїв середньої норми забезпеченості на одну особу та норми жилої площі на одну особу, передбаченої ст.47 ЖК України. Критерій необхідності виділення у користування кожному співвласнику певної площі при тому, що неможливо забезпечити відповідність ідеальних часток реальним, не є обов`язковим. Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2022 року в справі №182/3348/19. Кухня, коридор та санвузол є місцями загального користування сторін.

Відповідно до ст.376 ЦПК України, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє частково.

Якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове судове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частини тринадцята ст.141 ЦПК України).

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На відповідача покладається судовий збір у сумі 6 088,97 грн за подання позову та 9 500 грн витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, а на позивача покладається судовий збір у сумі 9 133,46 грн за подання апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визначення порядку користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши у власність ОСОБА_1 наступне майно: музичні колонки F&D T-60х вартістю 7 000 грн, телевізор Samsung (UЕ 55ТП7100U) вартістю 18 000 грн, пральну машину LG (F2І5НS6W) вартістю 16 500 грн, мікрохвильову піч Delfa (АМW20МВ) вартістю 1 500 грн, праску Tefal (FV5630) вартістю 3 000 грн, млинницю Tefal вартістю 1 500 грн, пилосос Samsung (SC18М2110 SР) вартістю 3 500 грн, кухонний комбайн Philips (НR7761) вартістю 1 500 грн, диван вартістю 5 000 грн, стабілізатор Luxeon, KDR-100 вартістю 1 000 грн, а всього на загальну суму 58 500 грн.

Виділити у власність ОСОБА_2 наступне майно: телевізор Samsung (UЕ 40Н5500АК) вартістю 13 000 грн, гриль Tefal (GC706D34) вартістю 4 000 грн, ліжко двоспальне «Б`янко» вартістю 3 500 грн, матрац двоспальний вартістю 8 000 грн, каркас ліжка ламельний 200x160 вартістю 2 000 грн, диван вартістю 5 000 грн, стіл та 2 стільця SIGNAL комплект Gabo вартістю 2 600 грн, комод «Мебель Сервіс 1Д+4Ш сан-ремо/дуб» вартістю 3 700 грн, шафу 4D2S Коєн-2 вартістю 14 000 грн, мобільний телефон Apple iPhone 11 вартістю 21 000 грн, холодильник LG (GА-В409РLQA) вартістю 7 000 грн, а всього на загальну суму 83 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за відхилення від рівності розміру ідеальних часток співвласників у майні в сумі 12 650 грн.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Квартиру АДРЕСА_1 залишити у спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином:

- у користування ОСОБА_1 виділити житлову кімнату площею 13,4 кв.м;

- у користування ОСОБА_2 виділити житлові кімнати площами 8,5 кв.м та 11,3 кв.м.

У загальному користуванні сторін залишити: кухню площею 5,3 кв.м, коридор площею 7,5 кв.м, санвузол площею 3,5 кв.м.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6 088,97 грн судового збору за подання позову та 9 500 грн витрат, понесених на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 133,46 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: