ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 серпня 2024 року м. Чернівці

Справа № 727/5956/23

Провадження № 22-ц/822/540/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Литвинюк І. М., Кулянди М.І. Половінкіної Н.Ю.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про застосування заходів процесуального примусу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Виконавчий комітет Чернівецької міської ради, Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2024 року представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_3 , в якій просить стягнути з неї в дохід державного бюджету штраф у сумі десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заява обґрунтована тим, що станом на 16 серпня 2024 року відповідачка продовжує не виконувати діюче судове рішення, ігнорує вимоги повернути дитину батькові, з яким проживав ОСОБА_4 під час вирішення спору щодо визначення місця проживання, повністю обмежила спілкування дитини з батьком, та всупереч чинному судовому рішенню незаконно вивезла ОСОБА_4 за межі України, що свідчить про зухвале, систематичне невиконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року.

Заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства (ст. 143 ЦПК України).

Заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом (ст. 144 ЦПК України).

Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству; 3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин; 4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк; 5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника (ч.ч. 1-3 ст. 148 ЦПК України).

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Цивільний процесуальний обов`язок сторони це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Суд враховує, що ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 17 липня 2024 року до ОСОБА_3 застосовано заходи процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 3 028 грн за триваюче невиконання постанови Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2023 року.

Однак суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами та постановлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні заяви адвоката Якименка М.М. про застосування заходів процесуального примусу слід відмовити.

Керуючись статтями 143, 148 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Литвинюк

М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна