31.01.2024 227/2800/23
22 січня 2024 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді Здоровиці О.В.
за участю секретаря с/з Сисенко Ю.В.
позивача ОСОБА_1
представника позивача Хомік Є.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, заочно, в залі суду м. Добропілля, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області,
Зміст позовних вимог.
Позивач, в інтересах якої діє представник Хомік Є.М. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась дитина, донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 24.10.2012 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, донька залишилась проживати з позивачем. Від часу розірвання шлюбу і до теперішнього часу батько дитини інтересу до життя доньки не виявляє, не дбає про фізичний та духовний розвиток дитини, аліменти не сплачує. Таким чином, відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і його поведінка свідчить про втрату інтересу до дитини.
Рух справи у суді.
Ухвалою суду від 08.02.2023 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 28.02.2023 року справу призначено до судового розгляду.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позов суду не надав.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представника
Пояснення сторін в судовому засіданні.
Представник позивача Хомік Є.М. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти винесення заочного рішення, суду пояснила, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишилась проживати з матір`ю. З того часу відвідач не проявляє інтересу до життя доньки, не надає матеріальної допомоги, повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і його поведінка свідчить про втрату інтересу до дитини.
В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, суду пояснила, що самостійно виховує доньку, а після її одруження з ОСОБА_6 батьком її доньки фактично став останній, який займається її вихованням, розвитком та утриманням. Відповідач не виконує жодного обов`язку щодо виховання дитини, спілкування з донькою та утримання. Зазначає, що на даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який має намір дати своє прізвище доньці та усиновити її. Будь-яких контактів з відповідачем вона не має, бо не знає де він взагалі знаходиться.
З пояснень неповнолітньої ОСОБА_4 судом встановлено, що вона мешкає разом із матір`ю та вітчимом. Свого батька вона майже не пом`ятає, оскільки батьки розлучились коли їй було 4 роки. З того часу, батько не проявляє до неї інтересу, не дбає про її фізичний та духовний розвиток не сплачує аліменти. Зазначила, що вона з батьком не спілкується і не знає де він є. Її вихованням та утриманням займається мати і вітчим ОСОБА_6 , який турбується про неї і здійснює опіку щодо неї. Вона не має заперечень проти позбавлення її батька ОСОБА_3 батьківських прав відносно неї, оскільки цю людину вона не знає і не пам`ятає. Своїм батьком вона вважає вітчима - ОСОБА_6 .
Судом встановлені такі обставини.
Копією свідоцтва про народження підтверджується, що ОСОБА_4 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . (а.с.11 зворотній бік).
Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, про що свідчить рішення Орджонікідзевського міськогого суду Дніпропетровської області від 24.10.2012 року. (а.с.10, зворотній бік).
З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 19.12.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінили прізвище на ОСОБА_1 ( а.с.11).
З довідки відділу виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області № 1489 від 02.07.2019 року та довідки № 1343 від 23.06.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 разом із матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_6 (а.с.12).
Згідно довідки, виданої 05.10.2023 року за № 52 за підписом директора Комунального закладу «Ліцей № 3 Покровської міської ради Дніпропетровської області» вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у данному закладі і є ученицею 11 А классу. За час навчання доньки, батько ОСОБА_3 жодного разу не приходив до школи, з учителями не спікувався, не ікавився шкільним життям дитини, результатами навчання дівчинки та не долучався до шкільних і класних заходів. (а.с.14 зворотній бік)
На підставі судового наказу Орджонікідзевського міського суд Дніпропетровської області від 12.07.2018 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на корист ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/84 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26.06.2018року і до повноліття дитини.(а.с.13).
Зі змісту висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дінпропетровської області від 09.11.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.78-80).
Норми права застосовані судом та висновки суду.
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ч.1 ст.164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.
Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач, який є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , свідомо самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини синів. Відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не приймає ніякої участі у житті своєї неповнолітньої дитини, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не забезпечує її матеріально і не має наміру і бажання вчиняти дії на виправлення цієї ситуації. Неповнолітня ОСОБА_4 мешкає у родині разом із матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_6 .
В судовому засіданні достовірно встановлено, що з моменту розірвання шлюбу між сторонами (з 2012 року) дитина мешкає разом з матір`ю. З 2015 року мати ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_6 , якого дитина сприймає своїм батьком, а про біологічного батька майже нічого не пам`ятає.
Також судом встановлено, що відповідач зобов`язання по сплаті аліментів на утримання доньки не виконує, про що свідчать копії матеріалів виконавчого провадження про існування значної суми заборгованості.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач, в силу певних поважних причин або інших обставин, не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо неповнолітньої дитини, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем в судовому засіданні доведено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками щодо неповнолітньої доньки, що у відповідності з вимогами ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Виходячи з вищевказаного, суд вважає позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 152, 155, 164-166 СК України, ст.ст. 259, 263-266, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа Орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області, задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 5368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення шляхом подання скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2ст. 354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію рішення направити сторонам.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .
Вступна та резолютивна частини рішення проголошені 22 січня 2024 року. Повний текст рішення суду буде складений 31 січня 2024 року.
Надруковано власноручно в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
Суддя О.В. Здоровиця