Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2024 Справа №607/13262/24 Провадження №2/607/2884/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК»

(далі - АТ «А-Банк», Банк) - звернувся до суду з позовом до відповідача - ОСОБА_1 - про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 03.08.2020 ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (далі - Умови та Правила) з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил. Згідно цієї Анкети-заяви відповідач ініціювала встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку.

Позивач стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана нею Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил разом з Умовами та Правилами, які викладені на банківському сайті https:/a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Також Банк посилається на Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (далі - Паспорт споживчого кредиту), який відповідач підписала за допомогою електронного підпису.

Банк свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановивши кредитний ліміт) у розмірі відповідно до договірних умов. Водночас відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до договірних умов, у зв`язку із чим станом на 27.05.2024 у неї виникла заборгованість у розмірі 66154,42 грн, що складається з: 40931,60 грн заборгованість за кредитом; 25222,82 грн заборгованість по відсоткам. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник АТ «А-Банк» не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності; позов підтримує та не заперечує щодо заочного вирішення справи.

Відповідач - ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилась, хоча про день та час слухання справи була неодноразово повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема шляхом надіслання на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання повістки про виклик до суду. Крім того, судом додатково вжито заходів з повідомлення відповідача через офіційний веб-сайті судової влади України, шляхом розміщення оголошення про виклик останньої до суду. ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала.

Тож суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки не повідомила, відзиву на позов не подавала, тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України), справу потрібно вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, ураховуючи те, що проти заочного розгляду справи позивач не заперечує.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить таких висновків.

Суд встановив, що 03.08.2020 між АТ «А-Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил. Так, підписанням вказаної Анкети-заяви відповідач підтвердила, що ця заява разом з Умовами та Правилами становлять договір про надання банківських послуг. Відповідач взяла на себе зобов`язання виконувати положення цієї угоди, а також регулярно самостійно ознайомлюватися зі змінами Умов та правил надання банківських послуг на сайті Банку. Надала згоду отримати примірник договору про надання банківських послуг самостійно, шляхом роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua.

Крім того, ОСОБА_1 підписала простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 03.08.2020 з номера НОМЕР_1 у відповідності з Умовами та Правилами, Паспорт споживчого кредиту.

Наданим Банком Паспортом споживчого кредиту передбачено, що тип кредиту поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання у залежності від типу кредитного продукту, зокрема карта «Універсальна», карта «Універсальна GOLD», карта «Зелена», може становити: сума/ліміт кредитування до 50 000 грн,

до 100 000 грн, до 200 000 грн відповідно; строк кредитування 240 місяців. Пільгова процента ставка 0,000001 % на місяць. Базова процента ставка: 3,9% в місяць (46,8% річних); 3,7% в місяць (44,4% річних); 3,4% в місяць (40,8% річних). Тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит); реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 58,23%; 56,44%; 49,34% (пункти 3, 4).

Відповідно до виписки по картці ОСОБА_1 в АТ «А-Банк» за період з 03.08.2020 по 27.05.2024 позичальник користувався наданими у кредит коштами, що вбачається із руху коштів по конкретному банківському рахунку, записів про деталі операції, їх суму та залишок після операції (а.с. 12 - 25).

Позивач долучив довідку за картками про те, що на ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_2 та видано картку № НОМЕР_3 строком дії до квітня 2027 року (а.с. 26).

Банк також надав довідки за лімітами в АТ «А-Банк», згідно з якою на ОСОБА_1 оформлено кредитний договір б/н від 03.08.2020, й за період з 03.08.2020 по 27.05.2024 відбулися такі операції:

- 03.08.2020 - вид операції: встановлення ліміту, ініціатор - клієнт: розмір 18 100 грн;

- 03.08.2020 - вид операції: збільшення, ініціатор - Банк: розмір: 18 100,00 грн;

- 19.11.2020 - вид операції: збільшення - ініціатор, Банк: розмір: 25 000,00 грн;

- 23.02.2024 - вид операції: збільшення - ініціатор, Банк: розмір: 41 000,00 грн

(а.с. 27).

Вказане свідчить про те, що відповідач користувалася кредитними коштами.

За таких обставин суд доходить висновку, що до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального законодавства.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя).

Згідно з приписами частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048

ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Як було зазначено, відповідач власноручно підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, що разом становлять договір про надання банківських послуг, укладений між нею та АТ «А-Банк». Утім, окрім Анкети-заяви, ОСОБА_1 підписала електронним підписом Паспорт споживчого кредиту, у якому містяться всі основні умови кредитування.

Абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Положеннями частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня 2003 року№ 851-IV (далі - Закон № 851) передбачено, що правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону № 851 електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням наведеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII (далі - Закон № 675). Згідно зі статтею 3 Закону № 675 електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону № 675).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина п`ята статті 11 Закону № 675).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону № 675відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону № 675у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону № 675, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями статті 12 Закону № 675визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про належне ознайомлення відповідача з умовами укладеного кредитного договору, шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту простим електронним підписом.

Згідно з вимогами частини першої статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у розрізі цієї справи розробником є АТ «А-БАНК»).

Зважаючи на ту обставину, що умови договорів приєднання розробляє Банк, відповідно такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відтак, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом частини першої статті 526, частини першої статті 527, частини першої статті 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.

Частини перша та п`ята статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Ураховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність, суд доходить висновку, що має місце порушення прав позивача, а, отже, Банк вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

Факт користування відповідачем кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема у наданій Банком виписці по картці за рахунком № НОМЕР_4 за період за період з 03.08.2020 по 27.05.2024, ОСОБА_1 про втрату картки не заявляла, з заявами щодо несанкціонованого використання коштів до Банку не зверталась, упродовж вказаного періоду користувалась кредитними коштами.

Відповідач - ОСОБА_1 - в судове засідання не з`явилась та доказів на спростування доводів позивача не надала.

Водночас Банк надав розрахунок заборгованості за договором № Б/Н від 03.08.2020, укладеного між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 , відповідно до якого станом на 27.05.2024 загальна заборгованість становить 66154,42 грн, у тому числі 40931,60 грн заборгованість за кредитом; 25222,82 грн заборгованість за відсотками (а.с. 6 - 9).

Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 03.08.2020, укладеного між АТ «А-БАНК» та ОСОБА_1 , яка виникла станом на 27.05.2024 у розмірі 66154,42 грн з яких: 40931,60 грн заборгованість за кредитом та 25222,82 грн заборгованість за відсотками.

Також суд зазначає, що відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинен бути стягнений сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» заборгованість за кредитним договором від 03.08.2020 у сумі 66154 (шістдесят шість тисяч сто п`ятдесят чотири) гривні 42 (сорок дві) копійки, з яких: 40931 гривень 60 копійок заборгованість за кредитом; 25222 гривні 82 копійки заборгованість по відсоткам.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦЕНТ-БАНК» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 16.08.2024.

Відомості про учасників справи.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АКЦЕНТ-БАНК», , адреса місцезнаходження: вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець