ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/4241/23 Номер провадження 22-ц/814/2553/24Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09 квітня 2024 року, ухвалене суддею Рибалка Ю.В., повний текст рішення складено дата не зазначена

у справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2023 АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 95 226,81 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг «Monobank», у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 20.12.2019, на підставі якої останньому було видано кредит у розмірі 45 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 . Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами у встановлені строки, але взятих на себе зобов`язань не виконав. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором станом на 25.04.2023 заборгованість відповідача становить 95 226,81 грн, з яких: 95 226,81 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитним лімітом.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09.04.2024 позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість відповідно до договору про надання банківських послуг у вигляді відкриття кредитної лінії б/н від 20.12.2019 станом на 25.04.2023 на суму 95 226,81 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті. Згідно вимог ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, тому суд визнав, що позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання банківських послуг у розмірі 95 226,81 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, вкладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в наданій анкеті-заяві датованій від 20.12.2019 відсутні будь-які дані стосовно умов оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та інших істотних умов. Не надано інших доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитного ліміту, зазначеного у позові. Також, матеріали справи не містять доказів, яка картка була видана відповідачу, а також доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Витяг з умов обслуговування рахунків фізичної особи про умови надання банківських послуг не містять підпису відповідача. Зазначає, що позивачем на підтвердження позовних вимог надано розрахунок заборгованості за договором б/н від 20.12.2019, але відповідно до вказаного розрахунку, начебто, відповідач він має перед позивачем заборгованість за наданим кредитом (тіло кредиту) у сумі 95 226,81 грн і разом з чим є визначеним, що сума 45 000 грн - це є кредитний ліміт станом на 25.04.2023, заборгованість станом на 25.04.2023 становить 95 226,81 грн, що є цілковито незрозумілим, за якими з`ясованими обставинами суд першої інстанції дійшов свого висновку про стягнення саме 95 226,81 грн. Вважає, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та пені за невиконання кредитного договору. Крім того зазначає, що в інтересах позивача у справі №524/4241/23 представником юридичної особи визначений ОСОБА_2 , оскільки від нього були подані до суду позовна заява, заявлене клопотання тощо, як особи, яка діє на підставі довіреності датованої за №502-ЮД1 від 28.12.2022. Проте, довіреність, за якою діє представник позивача, не відповідає ч. 1 ст. 245 ЦК України, а тому цей факт не міг би породжувати і наслідки стосовно ухвалення судового рішення за умов анонімної особи, яка звернулася до суду з позовними вимогами в інтересах позивача АТ «Універсал Банк».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що 20.12.2019 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг monobank/UniversalBank, за змістом якої просить відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. При цьому, відповідач був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами у АТ «Універсал Банк», котрі йому були надані, про що свідчить підпис відповідача у заяві-анкеті (а.с. 15).

Тим самим, відповідач погодився на те, що вказана заява-анкета, разом із запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає та означає укладення між ним та позивачем договору про надання банківських послуг.

Фактично між сторонами виникли кредитні зобов`язання і були визначені всі істотні умови, зокрема, предмет зобов`язання, строки дії, права, обов`язки та відповідальність сторін.

На виконання умов договору ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, спеціальним засобом якого є платіжна картка з встановленням ліміту кредитування 45 000 грн.

Відповідач не подавав заяви до банку про закриття карткового особового рахунку. Відповідно п. 5.26 Умов та Правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank у АТ «Універсал Банк» строк дії кредитної лінії 25 (двадцять п`ять) років. Сторони домовилися, що строк користування лімітом кредитування автоматично подовжується на новий строк дії ліміту кредитування (тобто, додатково ще на 5 календарних років) у розмірі попереднього ліміту кредитування (який діяв станом на останній календарний день дії строку поточного ліміту кредитування), починаючи з першого календарного дня, що слідує за датою закінчення попереднього строку дії ліміту кредитування, та Клієнт має право отримати у Банку нову картку.

Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки. Взяті на себе зобов`язання відповідач не виконує, що підтверджується обчисленим позивачем розрахунком заборгованості, загальний розмір якої станом на 25.04.2023 становить 95 226,81 грн.

Вказана сума заборгованості станом на день розгляду справи відповідачем банку не сплачена.

Спір щодо розмірів обчислення сум заборгованості між сторонами відсутній.

Відповідач не надав суду свій розрахунок, докази погашення кредиту та належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин та позову.

Тому, судом першої інстанції прийнято до уваги розрахунок банку і виписку по рахунку.

На підставі встановлених обставин, зважаючи на те, що позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з необхідністю стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг 95 226,81 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

При цьому банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Згідно матеріалів справи вбачається, що 20.12.2019 ОСОБА_1 підписано анкету-заява до договору про надання банківських послуг, який просить відкрити йому поточний рахунок у гривні на ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору (а.с. 15).

При цьому, колегія суддів зазначає, що анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта відповідача, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що між сторонами було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини.

При цьому, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження отримання кредитних коштів безпідставними, оскільки такі доводи не відповідають встановленим обставинам справи.

Так, в матеріалах справи наявна довідка про наявність рахунку від 07.12.2023 (клієнт ОСОБА_1 ), довідка про розмір встановленого кредитного ліміту по вказаному рахунку та виписка про рух коштів по картці, яка містить детальну інформацію про рух коштів по картці за період з 20.12.2020 по 24.01.2023, що підтверджує користування ОСОБА_1 кредитними коштами та здійснення ним погашення заборгованості, та свідчить про здійснення ним усіх дій необхідних для укладання кредитного договору (а.с. 79-96, 98). Крім того, заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 , враховано інформацію про рух коштів по рахунку, який був відкритий саме на підставі анкети-заяви про надання банківських послуг від 20.12.2019 (а.с. 79-96). Зокрема, згідно вказаної інформації вбачається, що з карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , неодноразово проводилося поповнення мобільного телефону, НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , та вказаний ним в апеляційній скарзі.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що 20.12.2019 між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, умови якого банком були виконані.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 допущено порушення умов договору щодо своєчасного погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Таким чином, встановивши, що основне зобов`язання за цим договором не виконано, колегія суддів вважає, що відповідач ОСОБА_1 повинен нести відповідальність за його невиконання.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду з позовом, позивач АТ «Універсал Банк» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 25.04.2023 у розмірі 95 226,81грн, з яких: 95 226,81 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитним лімітом.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.

Доводи апеляційної скарги про те, що довіреність, за якою діє представник позивача, не відповідає ч. 1 ст. 245 ЦК України, а тому цей факт не міг би породжувати і наслідки стосовно ухвалення судового рішення за умов анонімної особи, яка звернулася до суду з позовними вимогами в інтересах позивача АТ «Універсал Банк», то такі доводи не заслуговують на увагу з врахуванням наступного.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України (в редакції на момент звернення до суду з позовом) представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не за правилами про самопредставництво (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 року у справах №910/23346/16 і №914/2772/16, від 14.03.2018 року у справі №910/22324/16, від 21.03.2018 року у справі №916/3283/16).

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву підписано представником АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І., на підтвердження повноважень якого до позову додана копія довіреності № 502-ЮД1 від 28.12.2022 (а.с. 37), виданої за підписом голова правління АТ «Універсал Банк» Старомінською І.О.

За змістом довіреності Мєшнік К.І. як представнику товариства, надані права представляти банк при провадженні справ в судах всіх видів з наданням прав, підписувати та подавати процесуальні документи, зокрема, позови.

Позов АТ «Універсал Банк» підписаний представником ОСОБА_2 на підставі довіреності від 28.12.2022, яка є дійсною.

Пунктами 1 та 2 частини 6 цієї статті визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено у 2023 році прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року у розмірі 2 684,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що предметом позову є стягнення заборгованості у розмірі 95 226,81 грн, що значно менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (268 400,00 грн), тому дана справа є незначної складності та по суті відноситься до малозначних.

Отже, враховуючи викладене, підстав для висновку про відсутність повноважень представника ОСОБА_2 на підписання позову не вбачається.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 18 травня 2022 у справі №697/302/20 з врахуванням правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17 зазначено, що «в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 особа просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру (а. с. 7); вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив; оскільки в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірним та безпідставним списання банком внесених на погашення боржником коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахував ці кошти на погашення тіла кредиту, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту (10961,72 грн) за рахунок протиправно списаних банком відсотків (у розмірі) з 9776,12 грн до 1 185,60 грн». Таким чином, з урахуванням того, що в анкеті-заяві від 23 листопада 2017 процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, то у стягненні процентів за користування кредитом, пені, комісії суд першої інстанції відмовив правильно.

Згідно матеріалів справи встановлено, що за період з січня 2020 по грудень 2022 з ОСОБА_1 проводилося списання відсотків у загальному розмірі 47 413,75 грн (342,75 грн за січень 2020, 259,39 грн за лютий 2020, 254,53 грн за березень 2020, 275,25 грн за квітень 2020, 271,64 грн за травень 2020, 410,29 грн за червень 2020, 384,85 грн за липень 2020, 531,81 грн за серпень 2020, 524,85 грн за вересень 2020, 629,04 грн за жовтень 2020, 791,67 грн за листопад 2020, 991,25 грн за грудень 2020, 1276,84 грн за січень 2021, 1255,07 грн за лютий 2021, 1423,93 грн - за березень 2021, 1252,90 грн за квітень 2021, 1338,10 грн за травень 2021, 1360,36 грн за червень 2021, 1415,56 грн за липень 2021, 1511,74 грн за серпень 2021, 1554,35 грн. - за вересень 2021, 1623,42 грн за жовтень 2021, 1650,10 грн за листопад 2021, 1756,16 грн за грудень 2021, 1694,89 грн за січень 2022, 1597,11 грн за лютий 2022, 1836,78 грн за березень 2022, 985,43 грн за квітень 2022, 1077,19 грн за травень 2022, 2 128,53 грн за червень 2022, 2 269,24 грн за липень 2022, 2 345,99 грн за серпень 2022, 2 374,12 грн за вересень 2022, 2 568,61 грн за жовтень 2022, 2 619,80 грн за листопад 2022, 2 830,21 грн за грудень 2022).

Таким чином, з урахуванням того, що в анкеті-заяві від 20.12.2019 процентна ставка не зазначена, тобто, ОСОБА_1 не погоджувався на сплату відсотків за користування кредитними коштами за договором від 20.12.2019, колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму заборгованості за тілом кредиту (95 226,81 грн) за рахунок списаних банком відсотків у розмірі 47 413,75 грн. Таким чином, розмір заборгованості відповідача за кредитним договором про надання банківських послуг від 20.12.2019 складає 47 813,36 грн (95 226,81 грн47 413,75 грн), який підлягає до стягнення.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права..

Згідно ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно матеріалів справи, АТ «Універсал Банк» при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн (а.с. 1,2), при подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 4 026 грн (а.с. 165, 176-179,181).

На підставі викладеного, з врахуванням принципу пропорційності задоволених позовних вимог з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь АТ «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1347,37 грн, сплачений при подачі позовної заяви, з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 004,95 грн, сплачений при подачі апеляційної скарги.

Згідно ч. 10 ст. 141 УПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, шляхом взаємозаліку понесених судових витрат, з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 657,58 грн на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 квітня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором від 20.12.2019 змінити, зменшивши розмір заборгованості з 95 226,81 грн до 47 813,36 грн.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 657,58 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 вересня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов