ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

ДОДАТКОВА

14 серпня 2024 року

м. Харків

справа № 645/10172/14-ц

провадження №22-з/818/163/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - стягувач: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - стягувач: ОСОБА_3 .

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подали апеляційну скаргу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року - скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - стягувач: ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 січня 2022 року по виконавчому провадженні НОМЕР_1 винесену старшим державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Д.О.

В іншій частині - відмовлено.

20 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат, а саме просить стягнути з Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на її користь 10 000грн. витрат на правову допомогу понесені нею в суді апеляційної інстанції.

Обговоривши заяву ОСОБА_1 колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (п.6 ч.1 цієї статті).

Згідно вимог статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Матеріали справи свідчать, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила стягнути з Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на свою користь судові витрати, які складаються з: витрат по сплаті судового збору в розмірі 605,60грн. та витрат понесених на надання правової допомоги в розмірі 10 000грн.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч.1-3 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 та пунктом 2 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу понесених під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 було надано наступні документи:

Копію договору №б/н про надання правової допомоги, укладений 12 лютого 2024 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Приображенським А.А.;

Копію акту виконаних робіт №1 укладений 15 лютого 2024 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та адвокатом Приображенським А.А.;

Копію квитанції прибуткового касового ордеру №бвід 12 лютого 2024 року на суму 10 000грн.;

Згідно п.1.1 Договору ОСОБА_1 та ОСОБА_2 доручають, а адвокат Приображенський А.А. бере на себе зобов?язання надати професійну правничу допомогу у Харківському апеляційному суді.

Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 Договору для виконання умов даного Договору клієнт сплачує адвокату гонорар за надання послуг згідно п.1.1 цього договору в розмірі 10 000грн.

Гонорар сплачується клієнтом в день підписання Договору сторонами.

Адвокат та Клієнт домовились, що гонорар адвоката в сумі 10 000грн. є фіксованою сумою та не може бути збільшений або зменшений в незалежності від обсягу, складності і тривалості послуг адвоката наданих клієнту в межах правової допомоги, що передбачена цим Договором у п.1.1.

Відповідно до акту виконаних робіт №1 від 15 лютого 2024 року адвокат надав клієнту правову допомогу відповідно до п.п.1.1; 4.1 Договору у вигляді:

Юридичної консультації;

Досудової підготовки матеріалів;

Складання апеляційної скарги з додатками;

Ознайомлення з матеріалами наданих Клієнтом.

Усього надано юридичних послуг на суму 10 000грн.

Гонорар адвоката сплачено Клієнтом на суму 10 000грн. 12 лютого 2024 року.

Згідно квитанції прибуткового касового ордеру №б/н від 12 лютого 2024 року ОСОБА_1 на підставі договору №б/н від 12 лютого 2024 року про надання правової допомоги було сплачено 10 000грн.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи характер виконаної адвокатом Приображенським А.А. роботи наданої у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної роботи, колегія суддів дійшла висновку про доведеність та обгрунтованість заявлених ОСОБА_1 понесених під час розгляду справи в апеляційному суді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000грн.

При цьому, Немишлянським відділом державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) не заявлялось клопотання в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України щодо не співмірності заявленого позивачем розміру судових витрат понесених у зв`язку із розглядом їх апеляційної скарги на Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року.

Крім того, ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки розрахунок із адвокатом Приображенським А.А. за надання правничої професійної допомоги, а також витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги здійснила саме ОСОБА_1 , тому саме на її користь підлягають стягненню судові витрати.

Разом з тим, частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як свідчать матеріали справи у січні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із скаргою, в якій просила:

визнати протиправною та скасувати постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 січня 2022 року по виконавчому провадженні НОМЕР_1 винесену старшим державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Д.О.;

визнати бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Д.О. у невнесені постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 неправомірною;

зобов`язати старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Д.О. на підставі п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» винести постанову про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1 відкритого на підставі виконавчого листа №645/10172/14-ц виданого 27 травня 2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 процентів за користування коштами в сумі 1445 доларів США, 3 % річних від належної до стягнення з відповідачів суми коштів в розмірі 479 доларів США, а всього в сумі еквівалентній 1924 доларів США, що за курсом НБУ становить 29141,03 грн., неустойки за неналежне виконання зобов`язань в сумі 424000,00 грн.

За подання скарги судовий збір не справлявся.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2024 року - скасовано.

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Колісник Діани Олександрівна, Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа - стягувач: ОСОБА_3 - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 18 січня 2022 року по виконавчому провадженні НОМЕР_1 винесену старшим державним виконавцем Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Колісник Д.О.

В іншій частині - відмовлено.

Із викладеного вбачається, що судом апеляційної інстанції було задоволено одну з трьох вимог. Тобто розмір задоволених позовних вимог складає 1/3 частину.

Таким чином, розмір витрат понесених ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, які підлягають відшкодуванню складає 3 535,20грн.:

10 000грн. витрати на правничу допомогу + 605,60грн. судовий збір за подання апеляційної скарги = 10 605,60грн. / 3 = 3 535,20грн.

Керуючись ст.270 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про судові витрати - задовольнити частково.

Стягнути з Немишлянського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені під час розгляду справи в апеляційному суді у розмірі 3 535,20грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова