КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7313/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сечка Сергія Володимировича в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року у складі судді Катющенко В.П.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа: ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі - МТСБУ), в якому просить стягнути відповідача на свою користь 65 862 грн 70 коп як страхове відшкодування; 4 675 грн 57 коп - інфляційне збільшення; 1 586 грн 12 коп - штрафні санкції - 3% річних та 8 062 коп 32 коп пені.

Вимоги обґрунтовував тим, що 12 лютого 2021 року приблизно о 18 год 15 хв на мосту ім. Патона в м. Києві в напрямку лівого берега сталася ДТП за участі автомобілів «Сітроен Пікасо» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Смарт» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Винним у даній пригоді визнано ОСОБА_2 , який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність як водія полісом обов`язкового страхування. За наслідками звернення до МТСБУ йому було сплачено страхове відшкодування у розмірі 61 931 грн. 25 коп, проте указана сума є значно заниженою.

Вважає звіт про оцінку автомобіля «Сітроен Пікасо» д.н. НОМЕР_1 , у якому визначено вартістю відновлювального ремонту в сумі 185 539 грн 98 коп та ринковою вартістю автомобіля, в сумі 203 548 грн є таким що не може бути взятий за основу відшкодування, остільки складений у ньому висновок є неправильним.

Відповідно до звіту, складеного за його зверненням, вартість відновлювального ремонту автомобіля визначена в сумі 351 550 грн 80 коп, а ринкова вартість автомобіля без обліку аварійних пошкоджень - 210 003 грн 09 коп, у зв`язку з чим вартість заподіяного йому матеріального збитку становить 210 003 грн 09 коп, остільки автомобіль є фізично знищеним. Автомобіль у пошкодженому стані становить вартість 82 209 грн 14 коп, який він продав за 81 000 грн.

Отже, відповідач повинен був сплатити йому 127 793 грн 95 коп, а не 61 931 грн 25 коп, у зв`язку з чим доплата становить 65 862 грн 70 коп.

Під час провадження справи Київським науково-дослідного експертно-криміналістичним центром МВС України, було проведено судову автотоварознавчу експертизу №СЕ-19/111-23/2023-АВ від 15.06.2023, відповідно до якої ринкова вартість транспортного засобу «Citroen C-4 Picassо» р.н. НОМЕР_1 в непошкодженому стані на момент ДТП - 12.02.2021 становить - 178 035 грн; вартість відновлюваного ремонту - 336 178 грн 75 коп; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на момент ДТП дорівнює ринковій вартості цього ж КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає 178 035 грн; ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані - 58 417 грн 23 коп (а.с. 145-156).

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 57 686 грн 50 коп., судовий збір у розмірі 652 грн 85 коп., витрати з оплати судової автомоварознавчої експертизи у розмірі 8 155 грн 44 коп., витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн, а всього 74 494 грн 79 коп.

В апеляційній скарзі не погоджується з висновками районного суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення як постановлене з неповним з`ясуванням обставин справи та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Вказано, що суд першої інстанції визнав розмір відшкодування відповідно до висновку експерта № СЕ-19/1 11-23/2023- АВ від 15.06.2023, проте скаржник не погоджується з указаним.

Зокрема за змістом також посилається, на те, що до спірних правовідносин при визначені коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ підлягають застосуванню положення пунктів 7.38, 7.39 Методики. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Олексієнко М.М. в інтересах ОСОБА_1 просить обґрунтоване рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу доводи якої є безпідставними залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується апеляційним судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення районного суду відповідає в повній мірі.

Як видно із матеріалів справи, 12 лютого 2021 року приблизно о 18 год 15 хв в м. Києві на мосту ім. Патона в напрямку лівого берега за участі автомобілів «Сітроен Пікасо» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Смарт» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження.

Власником автомобіля марки «Сітроен С4 Пікасо» д.н. НОМЕР_1 , є позивач.

Установлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Смарт» д.н. НОМЕР_2 застрахована не була.

18 березня 2021 року позивач звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування й на підставі п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем було виплачено страхове відшкодування, в сумі 61 931 грн 25 коп.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/111-23/2023-АВ від 15.06.2023, складеного Київським науково-дослідного експертно-криміналістичним центром МВС України, ринкова вартість транспортного засобу «Citroen C-4 Picasso» р.н. НОМЕР_1 в непошкодженому стані на момент ДТП - 12.02.2021, становить - 178 035 грн; вартість відновлюваного ремонту - 336 178 грн 75 коп; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на момент ДТП дорівнює ринковій вартості цього ж КТЗ у непошкодженому стані на момент ДТП та складає - 178 035 грн; ринкова вартість автомобіля у пошкодженому стані - 58 417 грн 23 грн (а.с. 145-156).

Частково задовольняючи вимоги й стягуючи з відповідача 57 686 грн 50 коп страхового відшкодування, районний суд поклав у основу судового рішення висновок проведеної по справі судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/111-23/2023-АВ від 15.06.2023, матеріалами якої установлено, що автомобіль позивача є фізично знищеним, а тому суму відшкодування визначено як різницю між вартістю автомобіля до та після ДТП, за вирахуванням суми сплаченого страхового відшкодування.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування»).

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За нормою п. 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до пп. 39.1, 39.2.1 п. 39.2 ст. 39 Закону № 1961-IV Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, основним завданням якого є, у тому числі, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

Згідно з пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріалами проведеної судом по справі експертизи установлено, що належний позивачу автомобіль «Сітроен Пікасо» д.н. НОМЕР_1 є фізично знищеним, а тому на підставі вимог ст. 30 Закону № 1961-IV та того, що страховим бюро було частково проведено виплату на суму 61931 грн 25 коп, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 57 686 грн 50 коп

(178035 - 58417,23 - 61931,25 = 57686,5).

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом положень п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів й правомірне застосування страховиком під час визначення регламентної суми виплати коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу 0,7383 відсотка апеляційний суд відхиляє, остільки матеріалами справи доведено факт фізичного знищення належного позивачу транспортного засобу й положеннями ст. 30 Закону № 1961-IV чітко встановлено порядок визначення суми відшкодування у вигляді різниці між вартістю автомобіля до та після дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин вирахування фізичного зносу складників пошкодженого транспортного засобу не проводиться, остільки автомобіль позивача вважається фізично знищеним, а тому районним судом сума відшкодування обґрунтовано встановлена на підставі розрахунків з урахуванням різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх.

Пункт 1 ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: