Справа № 752/7020/22
Провадження № 2/752/762/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.07.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

за участю секретаря - Беляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2022 року позивач ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» в особі представника Соколова В.О. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , та є споживачем житлово-комунальних послуг, які постачає позивач. Разом з тим, відповідач систематично не виконує належним чином своїх зобов?язань з оплати послуг з централізованогоопалення, сплачуючи їх частково та порушуючи цим права та інтереси позивача, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги у розмірі 29883,35 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послугз централізованого опалення у розмірі 29883,35 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 921,13 грн., суму 3% річних у розмірі 303,94 грн. та судовий збір.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022 року, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Мазура Ю.Ю.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.06.2022 відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У листопаді 2022 представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що у зв?язку зі спливом чинності свідоцтва про повірку лічильника як законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки, ОСОБА_1 13.11.2020 звернулася до ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» із заявою від 11.11.2020, у якій серед іншого просила розпломбувати лічильник для повірки, а після її проведення опломбувати його. Зважаючи на те, що відповідь ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» на вказану заяву тривалий час не надходила, а строки чинності свідоцтва про його повірку спливали. 01.12.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача за зустрічним позовом через «Особистий кабінет» повторно. 23.12.2020 ТОВ «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» повідомили, що розпломбування лічильника ним здійснено 01.12.2020. Водночас, з грудня 2020 і до теперішнього часу відповідачем за зустрічним позовом здійснюється облік і нарахування позивачу за зустрічним позовом за спожиту теплову енергію на підставі показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалювальній площі квартири, а не на підставі показань лічильника.

Враховуючи викладене, позивач за зустрічним позовом просить захистити її права та інтереси.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.03.2023 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди об`єднано в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 .

У листопаді 2023 представником позивача за первісним позовом подано до суду відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник ТОВ «Теплопостачсервіс» просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні зустрічних позовних вимог, з підстав викладених у вказаному відзиві.

У січні 2024 представник відповідача за первісним позовом надав до суду заяву про зміну предмету зустрічного позову, в якій просив вважати предметом зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» у справі № 752/7020/22, викладене у наступній редакції: визнати протиправною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нарахуванні й справлянні плати за спожиту нею за адресою: АДРЕСА_1 , у період 01.12.2020-24.12.2020 та 13.01.2021-30.04.2022 послугу із централізованого опалення з урахуванням показань засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 ; визнати протиправною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нарахуванні й справлянні плати за спожиту нею за адресою: АДРЕСА_1 , у період 25.12.2020-13.01.2021 послугу із централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 за попередній опалювальний період; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) надати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) примірник акта про опломбування засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 , на підставі якого здійснюється облік спожитої послуги із централізованого опалення, за адресою: АДРЕСА_1 , після його монтажу 14.01.2021 за результатами повірки; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) здійснити перерахунок спожитої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у період 01.12.2020-24.12.2020 та 13.01.2021-30.04.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги із централізованого опалення з урахуванням показань засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 ; зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) здійснити перерахунок спожитої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у період 25.12.2020-13.01.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги із централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 за попередній опалювальний період 2019-2020 років; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) шкоду, завдану внаслідок недоліків послуг, у вигляді витрат на повірку засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 , у сумі 1750,00 грн.; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) інфляційні втрати в розмірі 777,00 грн та 3% річних у розмірі 157,50 грн за невиконання грошового зобов`язання зі сплати шкоди, завданої внаслідок недоліків послуг; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн.; судові витрати покласти на Відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, до судового розгляду по суті.

У липні 2024 представник позивача за первісним позовом надав до суду письмові пояснення, в яких просив задовольнити первісний позов у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги за первісним позовом підтримує та просить їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову просить відмовити у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом в судове засідання не з?явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Надав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 61271339 з 09.06.2016.

Відповідно до договору від 15.12.2016 за № 3/7/412, укладеному між ТОВ «Теплопостачсервіс» та ОСОБА_1 , останній надається послуга, зокрема, з централізованого опалення кв. АДРЕСА_2 .

Облік спожитої теплової енергії, нарахування та сплата за користування нею вказаною послугою здійснювався на підставі показань засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: 67210780.

Відомості про лічильник містяться у п. 4. розділу «Предмет договору» Договору.

Актом від 16.04.2013 лічильник введено в експлуатацію як вузол комерційного обліку теплової енергії.

У зв`язку зі спливом чинності свідоцтва про повірку лічильника як законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, ОСОБА_1 13.11.2020 звернулася до Товариства із заявою від 11 листопада 2020 року, у якій серед іншого, просила розпломбувати лічильник для повірки, а після її проведення, опломбувати його.

Зважаючи на те, що відповідь ТОВ «Теплопостачсервіс» на цю заяву тривалий час не надходила, а строки чинності свідоцтва про його повірку спливали, 01.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до Відповідача за зустрічним позовом через «Особистии? кабінет» за посиланням у всесвітніи? мережі загального доступу «Інтернет»: https://lk-jkg.com за допомогою відповідної форми для звернень з указаним проханням повторно. Крім цього, до ТОВ «Теплопостачсервіс» в інтересах Позивача за зустрічним позовом подано адвокатський запит від 06.12.2020 про повідомлення інформації стосовно часу й дня розпломбування ним лічильника.

Лише 23.12.2020 датованим 14.12.2020 за вих. № 1371 Позивач повідомив у відповідь на адвокатський запит, що розпломбування лічильника ним здійснено 01.12.2020.

Як зазначає відповідач за первісним позовом, з грудня 2020 року і донині Відповідачем за зустрічним позовом здійснюється облік і нарахування Позивачу за зустрічним позовом за спожиту теплову енергію на підставі показань будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, а не на підставі показань лічильника, а можливість передачі показань лічильника ОСОБА_1 через Особистий кабінет, їй не забезпечена.

24.12.2020 лічильник демонтовано для повірки. За результатами проведеної ТОВ «Еталон-АСП» повірки встановлено, що лічильник відповідає вимогам ДСТУ EN 1434 по класу 2 та видано свідоцтво від 29.12.2020 за № ИИ-017 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, яке чинне до 29 грудня 2024 року.

27.12.2020 в інтересах ОСОБА_1 надіслано до ТОВ «Теплопостачсервіс» заяву про забезпечення можливості внесення показань лічильника через Особистий кабінет та здійснення обліку спожитої теплової енергії та нарахування за її споживання за грудень 2020 року на підставі зафіксованих 24.12.2020 показань лічильника - 269,653 GJ.

13.01.2021 в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Теплопостачсервіс» направлено заяву, у тому числі й про забезпечення участі його представника для монтажу лічильника після повірки, опломбування лічильника та здійснення обліку і нарахувань за спожиту теплову енергію на підставі його показань.

14.01.2021 ФОП ОСОБА_3 здійснено монтаж лічильника після повірки, про що складено відповідний акт за № 8 виконаних робіт від цього числа. Показання лічильника на момент його монтажу становили 269,659 GJ, що зафіксовано у вказаному акті.

15.01.2021 в інтересах ОСОБА_1 направлено заяву до Товариства про опломбування лічильника, складення та надання відповідного акту про це, здійснення обліку і нарахувань за спожиту теплову енергію на підставі його показань, перерахунок наданих послуг на підставі показань лічильника. Разом із заявою надано копії документів щодо повірки (копія свідоцтва про повірку) й монтажу лічильника та фото його показань на момент монтажу.

22.01.2021 в інтересах ОСОБА_1 надіслано Відповідачеві за зустрічним позовом заяву про здійснення перерахунку наданої їй послуги із постачання теплової енергії у грудні 2020 року - до 24.12.2020 та здійснення її нарахування на підставі показань лічильника, а саме: поточні показники - 269,653 GJ, попередні показники - 265,033 GJ; здійснення нарахувань за спожиту теплову енергію ОСОБА_1 : за період з 25.12.2020 до 13.01.2021 - згідно із середньомісячними показаннями лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 за попередній опалювальний період; з 14.01.2021 і до кінця січні 2021 року - за показаннями лічильника: попередні - 269,659 GJ, поточні - відповідно до показань лічильника на кінець січня 2021 року.

24.01.2021 ОСОБА_1 через Особистий кабінет надіслано до ТОВ «Теплопостачсервіс» заявку про здійснення нарахування за спожиту теплову енергію з 14.01.2021 і до кінця січні 2021 року - за показаннями лічильника та вкотре, забезпечення можливості внесення показань лічильника через Особистий кабінет. Разом із заявкою надіслано фото показань лічильника у січні 2021 року.

Лист такого ж змісту із аналогічними проханнями того ж дня надіслано в її інтересах за електронними адресами Відповідача за зустрічним позовом разом із фото показань лічильника у січні 2021 року.

У лютому 2021 року ТОВ «Теплопостачсервіс» надало відповідь на заяви від 27.12.2020 та 13.01.2021, датовану 02.02.2021 за вих. № 110, у якій повідомило, що після розпломбування, лічильник був знятий з комерційного обліку та по ньому не відбуваються комерційні нарахування. Для прийняття на абонентський облік та відновлення комерційних нарахувань по лічильнику Позивачу за зустрічним позовом необхідно звернутись із відповідною заявою, сплатити послугу опломбування та надати свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, у відповідь на заяву, у тому числі й щодо опломбування лічильника, Відповідач за зустрічним позовом повідомив про необхідність звернення із ще однією заявою про опломбування, надання повторно документу, який йому вже було надано більш ніж півмісяця тому та здійснення сплати за опломбування лічильника, яке воно вважає послугою.

Разом з тим, після цього, від ТОВ «Теплопостачсервіс» надійшов лист датований 15.02.2021 за вих. № 145 у відповідь на заяву від 15.01.2021, яким повідомлено, що у нього немає підстав для задоволення заяви про опломбування лічильника, здійснення перерахунку та порядку нарахування за спожиту теплову енергію у зв`язку з тим, що наданими раніше мною разом із адвокатським запитом до Відповідача за зустрічним позовом документами, які підтверджують повноваження адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 перед ТОВ «Теплопостачсервіс», не дають останньому змогу встановити повноваження на підписання від імені Позивача за зустрічним позовом вказаної заяви.

Відповіді датовані 04.03.2021 за вих. № 183 та 184 аналогічного змісту надійшли на зазначені вище заяви в інтересах ОСОБА_1 від 22.01.2021 та 24.01.2021.

25.02.2021 ОСОБА_1 через Особистий кабінет надіслано Відповідачу за зустрічним позовом заявку про здійснення нарахування за спожиту теплову енергію у лютому 2021 року за показаннями лічильника та вкотре, забезпечення можливості внесення показань лічильника через Особистий кабінет. Разом із заявкою надіслано фото показань лічильника у лютому 2021 року.

Лист такого ж змісту із аналогічними проханнями того ж дня надіслано позивачем за зустрічним позовом за електронними адресами Відповідача за зустрічним позовом разом із фото показань лічильника у лютому 2021 року. Відповіді на ці заявку та електронний лист не отримано.

13 квітня 2021 року Позивач за зустрічним позовом вчергове звернулася до ТОВ «Теплопостачсервіс» і заявою про надання акту опломбування лічильника, здійснення перерахунку послуги, облік і нарахування за спожиту теплову енергію на підставі показань лічильника та забезпечення можливості передачі його показань. Разом із заявою, Відповідачу за зустрічним позовом надано фото із зафіксованим фактом опломбування лічильника і вкотре надано копії свідоцтва про повірку лічильника та акту його монтажу після повірки.

Однак, у відповідь, у своєму листі від 11.05.2021 за вих. № 346, останній зазначив, що опломбування лічильника здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж і у наступному реченні зробив висновок, що із указаного випливає, що опломбування лічильника, прийняття на абонентський облік, відновлення комерційних нарахувань та надання Позивачеві за зустрічним позовом акту введення в експлуатацію лічильника буде виконано тільки після того, як останній сплатить послугу опломбування лічильника та представником ТОВ «Теплопостачсервіс» буде виконано опломбування лічильника. Таким чином, Відповідач за зустрічним позовом і цим листом фактично відмовив реалізувати права ОСОБА_1 як споживача, вкотре змінивши підстави для такої відмови.

У подальшому, майже щомісяця й донині, як особисто ОСОБА_1 , так і в її інтересах у порядку представництва, разом з передачею показань лічильника засобами електронного зв?язку, за адресами електронної пошти Відповідача за зустрічним позовом, надсилалися звернення про перерахунок наданої послуги із постачання теплової енергії, здійснення нарахувань за спожиту теплову енергію за показаннями лічильника та забезпечення можливості внесення показань лічильника через Особистий кабінет.

відповідно до абз. 24 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» (у редакції від 16.10.2020), прилад обліку теплової енергії - засіб вимірювальної техніки, що має нормовані метрологічні характеристики і тип якого занесений до реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки, на основі показань якого визначається обсяг спожитої теплової енергії.

Згідно з п. 5-6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності); вузол розподільного обліку - вузол обліку, що забезпечує індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлях, де налічуються два та більше споживачів.

У відповідності з з п.п. 17, 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

За п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), обслуговування вузлів обліку - огляд, опломбування/розпломбування, періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), ремонт засобів вимірювальної техніки, які є складовою частиною вузла обліку, забезпечення дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності), ремонт та заміна допоміжних засобів вузла обліку, а за згодою власника (співвласників) будівлі також охорона або страхування вузла обліку.

Відповідно до п. 4. Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою від 8.07.2015 № 474 Кабінету Міністрів України (у редакції від 31.10.2018) (надалі - Порядок № 474), обслуговування засобу вимірювальної техніки здійснюється під час його періодичної повірки, якщо інше не передбачено нормативною документацією.

У відповідності з п. 6. Порядку № 474, оплата періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиту для побутових потреб електричну енергію і газ, комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду, здійснюється відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Згідно з абз. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За абз. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції від 02.04.2020), плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, а у випадках, визначених цим Законом, також і витрати на обслуговування приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку.

Згідно з абз. 6 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції від 03.07.2020), порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності з абз. 3, 4 п. 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою від від 21.07.2005 № 630 Кабінету Міністрів України (у редакції від 26.12.2019) (надалі - Правила № 630), періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 4 п. 32 Правил № 630 виконавець зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Граматичне тлумачення положення абз. 5 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» свідчить, що обслуговування індивідуальних лічильників здійснюється за рахунок споживача. Способом же такої оплати визначено - «за рахунок плати за абонентське обслуговування», а не в окремому порядку, як це вважає ТОВ «Теплопостачсервіс». Тобто споживач оплачує послуги з обслуговування лічильника за свій рахунок шляхом здійснення періодичних внесків надавачеві послуги. Смислове тлумачення цієї норми підтверджує цю позицію, адже в іншому випадку на споживача лягатиме подвійний грошовий тягар. Це не відповідало б принципам розумності та справедливості.

Згідно з абз. 4 п. 26 Правил № 830 виконавець або інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуги.

Відповідно до абз. 1 п. 34 Правил № 830 плата виконавцю за договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) складається з: плати за послугу; плати за абонентське обслуговування; плати за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку.

Згідно з 2 реч. абз. 8 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (у редакції від 09.06.2018), розміри внесків для споживачів комунальних послуг та власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання, встановлюються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад для споживачів комунальних послуг відповідної територіальної громади.

Відповідно до розпорядження від 26.10.2017 Київської міської державної адміністрації (КМДА) № 1340 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води та вартості витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс», останньому встановлено наступні тарифи (з ПДВ): на теплову енергію для населення - 1281,71 грн; на виробництво теплової енергії для населення - 1207,72 грн; на транспортування теплової енергії для населення - 64,59 грн; на постачання теплової енергії для населення - 9,40 грн; на послугу з централізованого опалення у разі наявності квартирного (на приміщення) та/або будинкового засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення населення - 1310,85 грн; вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку теплової енергії: жовтень - 27,08 грн, листопад - 54,17 грн, грудень - 54,17 грн, січень - 54,17 грн, лютий - 54,17 грн, березень - 54,17 грн, квітень - 27,08 грн.

З наведеного вбачається, що тариф на теплову енергію для населення є сумою тарифів на виробництво теплової енергії для населення, транспортування теплової енергії для населення, постачання теплової енергії для населення (1281,71 грн = 1207,72 грн + 64,59 грн + 9,40 грн).

У той же час нарахування за послугою Позивачці за зустрічним позовом ТОВ «Теплопостачсервіс» у спірний період здійснювало за тарифом 1310,85 грн/1 Гкал.

Між тим чинні у спірний період тарифи для Відповідача за зустрічним позовом, затверджено КМДА на підставі положень Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою від 01.06.2011 Кабінету Міністрів України № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» у редакції від 28.10.2017 (надалі - Порядок).

У відповідності з його п.п. 1-2, цей Порядок визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води.

Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Пунктом чотири Порядку визначено значення термінів, що вживаються у ньому.

Зокрема, тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання - вартість вироблення, транспортування та постачання одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат з урахуванням планованого прибутку;

тарифи на надання послуг з централізованого опалення - вартість надання одиниці послуги з централізованого опалення відповідної якості, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих витрат з урахуванням планованого прибутку.

Відповідно до п. 58, розміщеного у розділі «Визначення обсягу і групування планованих витрат, що включаються до повної собівартості послуг з централізованого опалення» Порядку, планування витрат, що включаються до повної собівартості послуг з централізованого опалення, здійснюється з урахуванням витрат операційної діяльності та фінансових витрат, пов`язаних з основною діяльністю. Плановані витрати групуються відповідно до стандартів бухгалтерського обліку, затверджених Мінфіном.

Пунктом 61 цього ж розділу Порядку встановлено, зокрема, що витрати на збут формуються у розрізі територіальних громад, у межах яких підприємство надає послугу з централізованого опалення (є виконавцем такої послуги), та включають витрати, безпосередньо пов`язані із збутом таких послуг, зокрема, витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, що визначаються відповідно до розрахунку на один квартирний засіб обліку теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, до загальної вартості послуг.

Отже, у спірний період до тарифу на послугу з централізованого опалення, застосованого ТОВ «Теплопостачсервіс» у розмірі 1310,85 грн за 1 Гкал при нарахуваннях ОСОБА_1 включено витрати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, які нараховувалися щомісяця їй у складі послуги шляхом додавання плати за це до загальної вартості послуг.

Попри зміни у чинному законодавстві у зазначеній сфері станом момент виникнення спірних правовідносин, указаний тариф для Відповідача за зустрічним позовом сформований у т.ч. з урахуванням витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки залишився незмінним. Такий тариф за повідомлення з офіційного веб-сайту КМДА був чинним, зокрема, станом на 31.12.2022 (https://dei.kyivcity.gov.ua/files/2023/1/19/R_na_31122022_zhkh.pdf.pdf). Нові тарифи для ТОВ «Теплопостачсервіс» затверджено на підставі розпорядження від 08.12.2023 Київської міської військової адміністрації № 1024 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води Товариству з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (https://kyivcity.gov.ua/npa pro_vstanovlennya_tarifiv_na_teplovu_energiyu_virobnitstvo_teplovo_energi_transportuvannya_teplovo_energi_postachannya_teplovo_energi_poslugi_z_postachannya_teplovo_energi_ta_postachannya_garyacho_vodi_tovaristvu_z_obmezhenoyu_vidpovidalnistyu_tepl/kmva__1024/).

На включення зазначених витрат до тарифу на послугу з централізованого опалення вказує і примітка до затвердженої вищевказаним розпорядженням КМДА вартості витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонту квартирних засобів обліку теплової енергії, що нараховує Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» як виконавець послуг з централізованого опалення. За нею «вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, нараховуються щомісяця протягом опалювального сезону споживачам, квартири яких обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії залежно від кількості таких засобів обліку шляхом додавання плати на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії до загальної вартості послуг з централізованого опалення».

Підтвердженням цьому є і рахунки на сплату послуг, дублікати яких надані до суду самим Відповідачем за зустрічним позовом, відповідно до яких нарахування за вищевказаним тарифом протягом опалювального сезону здійснювалися за затвердженим КМДА для останнього тарифом на послугу з централізованого опалення - 1310,85 грн/1 Гкал.

Таким чином, станом на момент затвердження тарифу на послугу із централізованого опалення КМДА для Відповідача за зустрічним позовом на 07.11.2017 вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки включалася до розрахунку тарифу на послугу із централізованого опалення для населення та нараховувалися щомісяця ОСОБА_1 у складі послуги шляхом додавання плати за це до загальної вартості послуг. Цей тариф із включеними до нього вказаними витратами був чинний у спірний період і аж до 08.12.2023.

На зазначене вказує і норма ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), за якою, ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. А також норма ч. 13 ст. 28 Закону України «Про теплопостачання» (у редакції чинній на час затвердження КМДА тарифів для ТОВ «Теплопостачсервіс» та на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якої, тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідачу за зустрічним позовом було встановлено тариф на теплову енергію для населення у розмірі 1281,71 грн/1 Гкал. І саме цей тариф визначений законом ціною послуги з постачання теплової енергії для споживача. ТОВ «Теплопостачсервіс» же здійснював нарахування ОСОБА_1 за тарифом 1310,85 грн/1 Гкал, себто за тарифом на послугу з централізованого опалення у разі наявності квартирного (на приміщення) та/або будинкового засобів обліку теплової енергії, яка використовується на опалення населення. І до останнього тарифу, зважаючи на очевидне входження до нього тарифу на теплову енергію й відсутність інших затверджених КМДА тарифів і витрат, крім як витрат на повірку приладів обліку теплової енергії, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, що могли скласти структури тарифу на послуги із централізованого опалення, увійшли й вищевказані витрати на повірку квартирних приладів обліку теплової енергії, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Тож твердження ТОВ «Теплопостачсервіс» щодо невключення до структури вищевказаного тарифу витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії не відповідають дійсності, а факт такого невключення, не лише не обґрунтовується та не доводяться ним, а й спростовуються наведеними вище доводами та доказами.

Ба навіть, якщо б указані витрати не були включені до тарифу на зазначену вищу послугу, то ОСОБА_1 є споживачем послуги з централізованого опалення, де виконавцем виступає ТОВ «Теплопостачсервіс», тому саме Відповідач за зустрічним позовом несе відповідальність за своєчасну повірку засобу обліку теплової енергії, встановленого у її квартирі, його обслуговування і ремонт, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки. Включення до тарифів плати за повірку приладів обліку теплової енергії, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій Позивачки за зустрічним позовом, оскільки стосується правових взаємовідносин ТОВ «Теплопостачсервіс» як виконавця послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а ОСОБА_1 має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води.

До схожих висновків дійшов і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10.06.2020 у справі № 242/3451/17-ц.

Такий же правовий висновок сформульований Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 229/1539/17 (касаційне провадження № 61-27909сво18).».

Аналогічний висновок було зроблено Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 29.04.2020 у справі № 521/6670/18.

Отже, невключення до тарифів плати за повірку, обслуговування і ремонт приладів індивідуального обліку теплової енергії не залежить від дій ОСОБА_1 . Воно стосується правових взаємовідносин ТОВ «Теплопостачсервіс» як виконавця послуг та органів державної влади (органів місцевого самоврядування), зокрема, КМДА. При цьому, таке невключення є порушенням абз. 1 п. 34 Правил № 830, який чітко встановлює складові плати виконавцю за договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії.

Відтак Позивачка за зустрічним позовом має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу індивідуального обліку теплової енергії. Складовою обслуговування є також опломбування такого засобу.

Відповідно ж до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції від 02.04.2020), індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ч. 1 ст. 10 цього ж Закону (у редакції від 02.04.2020), ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Частиною другою ст. 20 Закону України «Про теплопостачання», у редакції чинній на час затвердження КМДА тарифів ТОВ «Теплопостачсервіс» (від 02.07.2017) та на момент виникнення спірних правовідносин (від 16.10.2020), тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті зазначеного Закону України у тій же редакції, тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і електричної енергії) за індивідуальним договором складається, зокрема, з плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства (ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у редакції від 02.04.2020).

У відповідності з ч. 5 ст. 21 останнього Закону, ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

За ч. 13 ст. 28 Закону України «Про теплопостачання» (у редакції чинній на час затвердження КМДА тарифів для ТОВ «Теплопостачсервіс» та на момент виникнення спірних правовідносин), тариф на теплову енергію для споживача визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Отже ціни (тарифи) для ТОВ «Теплопостачсервіс» були і є регульованими та встановлювалися (затверджувалися) органом місцевого самоврядування. Тариф на опломбування квартирного засобу обліку теплової енергії або вартість витрат на таке опломбування не встановлювалися (не затверджувалися) останнім для Відповідача за зустрічним позовом у встановленому законодавством порядку. ТОВ «Теплопостачсервіс» же мав право на стягнення плати за надані ним послуги виключно у межах розрахованих виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг. А у ОСОБА_1 як споживача був наявний обов?язок сплачувати такі послуги лише за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства.

Так само попри те, що сплата послуг Відповідача повинна здійснюватися на підставі виставлених рахунків, які мали формуватися на підставі, зокрема, норм ст. 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», будь-якого такого рахунку у якому б висловлювалася пропозиція щодо сплати вартості опломбування зазначеного засобу обліку, останнім ОСОБА_1 не надавалося, що вбачається і з наданих самим Відповідачем дублікатів рахунків на сплату його послуг. У жодному і з таких рахунків указана пропозиція не має місця.

Тож установлена на власний розсуд ТОВ «Теплопостачсервіс» вимога щодо сплати вартості опломбування лічильника, виконанню Позивачкою за зустрічним позовом і з наведених підстав не підлягала. Його ж поведінка щодо відмови у врахуванні показань квартирного засобу обліку теплової енергії і з цих підстав є протиправною.

У кожному разі ані норми чинного законодавства, ані положення договору не надавали й не надають прав та повноважень Відповідачеві за зустрічним позовом на справляння плати з ОСОБА_1 за послугу із централізованого опалення без урахування показань засобу обліку теплової енергії за наявності справного й такого, що відповідає нормам ДСТУ лічильника теплової енергії. У тому числі й через неопломбування останнього самим же ТОВ «Теплопостачсервіс». Таке справляння плати з боку останнього і за нормами чинного законодавства і за положеннями договору є недопустимим.

Такі ж висновки сформулював і Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 02.07.2020 у справі № 731/347/17.

За ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1209 ЦК України виготовлювач товару, що є нерухомим майном, виконавець робіт (послуг) зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товару, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них.

Відшкодування шкоди не залежить від вини виготовлювача товару, що є нерухомим майном, виконавця робіт (послуг), а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.

За ч. 1 ст. 1211 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, робіт (послуг), підлягає відшкодуванню, якщо її завдано протягом встановленого строку служби (строку придатності) товару, результатів робіт (послуг), а якщо він не встановлений, - протягом десяти років з дня виготовлення товару, виконання роботи (надання послуги).

Відповідно до ч. 2 ст. 1211 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків товару, що є нерухомим майном, робіт (послуг), підлягає відшкодуванню також, якщо: 1) на порушення вимог закону не встановлено строк служби (строк придатності) товару, результатів робіт (послуг); 2) особу не було попереджено про необхідні дії після закінчення строку служби (строку придатності) і про можливі наслідки в разі невиконання цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями п. 32 договору від 15.12.2016 № 3/7/412 між Позивачкою за зустрічним позовом та Відповідачем за зустрічним позовом встановлено, що виконавець несе відповідальність у разі, зокрема, неналежного виконання або ненадання послуг, що призвело до заподіяння збитків, завданих майну та/або приміщенню споживача шляхом відшкодування збитків; порушення зобов?язань, установлених цим договором або законодавством України.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування заподіяної шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати заподіяну шкоду в повному розмірі.

У науковій літератур висловлюється думка, що «норми § 3 глави 82 ЦК України спрямовані на захист абсолютних цивільних прав потерпілої особи. Виникнення цих прав, у принципі, не залежить від наявності певних договірних відносин, тому вони підлягають захисту від посягань усіх і кожного, в тому числі сторони за договором, у якому бере участь потерпілий. Відповідно й обов?язок не допускати порушення зазначених прав покладається законодавством на заздалегідь необмежене коло осіб, до якого поряд з іншими особами входять також і можливі договірні контрагенти» (с. 115-116; ОСОБА_4 . Відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг): стан правового регулювання. Актуальні проблеми вдосконалення чинного законодавства України. № 29. 2012. С. 106-119).

Особливістю відносин з відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків послуг є їх подвійна правова природа. З одного боку, між учасниками правовідносин наявні договірні зобов?язання з надання послуг. З іншого боку, такі договірні зобов?язання є підставою для застосування ч. 1 ст. 1209 ЦК України, яка системно знаходиться в главі про недоговірну відповідальність. Тому, до відшкодування шкоди у наявному випадку може застосовуватись як ч. 1 ст. 906, так і ч. 1 ст. 1209 ЦК України.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Згідно з висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, висловленим у постанові від 17.07.2019 у справі № 161/3773/17: «Для настання цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди необхідна наявність таких умов: протиправна поведінка особи, яка завдала шкоду, наявність шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, наявність вини. Перераховані підстави для деліктних зобов`язань є обов`язковим.».

У постанові від 08.11.2023 у справі № 761/42030/21 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив: «У разі встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини (див. Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 липня 2022 року в справі № 753/15095/17 (провадження № 61-16500св20)).».

Граматичне та змістовне (смислове) тлумаченням норм ч. 1 ст. 1209 та ч. 2 ст. 1210 ЦК України в їх поєднанні з ч. 1 ст. ч. 1 ст. 906 ЦК України дозволяє виокремити наступні передумови для застосування відповідальності: абсолютне право, недоліки послуг (невиконання чи неналежне виконання договору); наявність шкоди; причинно-наслідковий зв`язок; вина.

Наявність вини ТОВ «Теплопостачсервіс» презюмується. Тягар доведення її відсутності лягає на Відповідача за зустрічним позовом. Водночас відсутність вини й не може бути доведена останнім, позаяк його позиція у цій справі полягає у свідомій відмові ним у проведенні повірки лічильника та його бездіяльності почасти цього, що підтверджується чисельними доказами - листами самого ТОВ «Теплопостачсервіс» з яких прямо вбачається зазначене.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до вказаних приписів шкода відшкодовується потерпілому, тобто тій особі, якій вона завдана. Такий висновок узгоджується з загальною ознакою цивільно-правової відповідальності, якою є її компенсаторний характер; тому заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані виключно на компенсацію майнових втрат саме потерпілого, тобто відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20).

Тож оскільки споживач поніс витрати на самостійне проведення повірки засобу розподільного обліку, що входило до обов`язків надавача послуг, він наділений правом на відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила: «Нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобовязання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання як спосіб захисту грошового інтересу і полягає у відшкодуванні грошових втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляції та отримані компенсації за неналежне виконання зобов`язань».

За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеному у постанові від 02.06.2022 у справі № 752/17832/14-ц: «Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань.».

Цей висновок відповідає висловленим Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 11.04.2018 року в справі № 758/1303/15, від 19.06.2019 року в справі № 703/2718/16, від 04.02.2020 року в справі № 912/1120/16, від 27.11.2019 року в справі № 340/385/17; від 23.10.2019 року в справі № 723/304/16, від 19.06.2019 року в справі № 646/14523/15.

У наявній справі Відповідачем за зустрічним позовом було завдано ОСОБА_1 збитки внаслідок недоліків послуг. Їх матеріальним вираженням є вартість проведення повірки засобу обліку теплової енергії, що була вимушена самостійно замовляти та оплачувати Позивачка за зустрічним позовом. За вищенаведеними висновками Верховного Суду така шкода є грошовим зобов?язанням у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України. А тому ТОВ «Теплопостачсервіс» має сплатити на користь Позивачки за зустрічним позовом суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Із граматичного тлумачення ч. 1 ст. 1209 та ч. 2 ст. 1210 ЦК України грошове зобов?язання Відповідача за зустрічним позовом виникло у момент понесення ОСОБА_1 збитків унаслідок недоліків послуг. Датою сплати нею послуг повірки лічильника є 24.12.2020. Тобто з цієї діти мають нараховуватись 3% річних та інфляційні втрати.

Проте згідно з постановою від 08.11.2019 Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/15672/16 нарахування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, обмежується трьома роками, що передують поданню позову. Враховуючи момент подання цієї заяви, початковим моментом нарахування 3% річних та інфляційних втрат є 16.01.2021.

1) 3 % річних від простроченої суми, обраховується за формулою:

Сума боргу ? 3 % ? кількість років = 1750,00 ? 3% ? 3 = 157,50 грн.

2) сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості, розраховується за формулою:

(Сума боргу ? середній індекс інфляції за період) - сума боргу = інфляційні втрати.

(1750 ?144,4%) - 1750 = 777,00 грн де

Борг Відповідача за зустрічним позовом становить 1750,00 грн.

Середній індекс інфляції за період 02.2021-12.2023 становить:

101,0% х 101,7% х 100,7% х 101,3% х 100,2% х 100,1% х 99,8% х 101,2% х 100,9% х 100,8% х 100,6% х 101,3% х 101,6% х 104,5% х 103,1% х 102,7% х 103,1% х 100,7% х 101,1% х 101,9% х 102,5% х 100,7% х 100,7% х 100,8% х 100,7% х 101,5% х 100,2% х 100,5% х 100,8% х 99,4% х 98,6% х 100,5% х 100,8% х 100,5% х 100,7% = 144,4%.

Індекс інфляції розрахований відповідно до даних на офіційному ресурсі Державної служби статистики за посиланням:

http://www.ukrstat.gov.ua/operativ/menu/menu_u/cit.htm, а також ресурсах:

http://database.ukrcensus.gov.ua/dw_infl_uk/calc_p1d.asp?kat=1

https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/

При розрахунку сукупного індексу інфляції використано положення ст. 625 ЦК України, що передбачають відповідне право, а також правила, викладені у Рекомендаціях відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, що закріплені у Листі Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.97, постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань».

При цьому, варто зазначити, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19).

А отже, не враховувався січень 2021 року, а останнім місяцем щодо якого Державною службою статистики (Держастатом) опубліковано індекс споживчих цін (індекс інфляції) (на момент подання цієї заяви) є грудень 2023 року.

А тому, за весь період прострочення по грудень 2023 року (включно) Відповідач за зустрічним позовом має сплатити на користь Позивачки за зустрічним позовом додатково до суми шкоди інфляційні втрати в розмірі 777,00 грн та 3% річних у розмірі 157,50 грн.

У зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 викладає вимогу, серед іншого, про відшкодування Відповідачем за зустрічним позовом завданої їй моральної шкоди в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

За ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У постанові від 13.12.2023 у справі № 279/1856/22 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив: «Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.».

Суд зауважує, що порушення прав ОСОБА_1 ТОВ «Теплопостачсервіс» безперервно тривають вже більше трьох років. Цей час є значним, враховуючи велику кількість інших подій, які стались за весь його перебіг в Україні.

Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, - не підлягає задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, - підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОПОСТАЧСЕРВІС» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Визнати протиправною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у нарахуванні й справлянні плати за спожиту нею за адресою: АДРЕСА_1 , у період 01.12.2020-24.12.2020 та 13.01.2021-30.04.2022 послугу із централізованого опалення з урахуванням показань засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 .

Визнати протиправною відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) у нарахуванні й справлянні плати за спожиту нею за адресою: АДРЕСА_1 , у період 25.12.2020-13.01.2021 послугу із централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 за попередній опалювальний період.

Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) надати ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) примірник акта про опломбування засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 , на підставі якого здійснюється облік спожитої послуги із централізованого опалення, за адресою: АДРЕСА_1 , після його монтажу 14.01.2021 за результатами повірки.

Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553) здійснити перерахунок спожитої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) у період 01.12.2020-24.12.2020 та 13.01.2021-30.04.2022, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги із централізованого опалення з урахуванням показань засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 .

Зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) здійснити перерахунок спожитої ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у період 25.12.2020-13.01.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , послуги із централізованого опалення - згідно із середньомісячними показаннями засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 за попередній опалювальний період 2019-2020 років.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) шкоду, завдану внаслідок недоліків послуг, у вигляді витрат на повірку засобу вимірювальної техніки - лічильника теплової енергії «Ultraheat 2WR6», заводський номер: НОМЕР_2 , у сумі 1750 (одна тисяча сімсот п?ятдесят грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) інфляційні втрати в розмірі 777 (сімсот сімдесят сім грн 00 коп. та 3% річних у розмірі 157 (сто п?ятдесят сім) грн 50 коп. за невиконання грошового зобов?язання зі сплати шкоди, завданої внаслідок недоліків послуг.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 351338553, місцезнаходження: м. Київ, бул. Міхновського Миколи, буд. 21, оф. 2/1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в сумі 10 000,00 (десять тисяч) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Ю.Ю. Мазур