Справа №345/2652/24
Провадження № 2-о/345/98/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.07.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Мигович О.М.

за участю секретаря судового засідання Бабійчук Л.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці Яцківа М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Управління соціального захисту населення Калуської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,-

встановив:

Представник заявниці адвокат Яцків М.В. звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 06.04.2023 року рахується зниклим безвісти, проживають однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з квітня 2019 року по даний час та що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 11.06.2022 року перебуває на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що заявниця із квітня 2019 року спільно проживає із ОСОБА_3 , без реєстрації шлюбу, такий факт зокрема підтверджується актом проживання особи без реєстрації місця проживання від 22.06.2023 року. Разом з ними проживали син заявниці від першого шлюбу ОСОБА_4 та її мати ОСОБА_5 . Заявниця стверджує, що з ОСОБА_6 проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, піклувалися один про одного, мали спільний бюджет, спільні витрати і спільне харчування,забезпечували себе всім необхідним для життя, усі найважливіші питання життя сім`ї вирішували спільно.

За час спільного проживання зробили поточний ремонт у квартирі, зокрема побілку стін, поклали плитку у кухні, ванні та туалеті. Брали участь в утриманні житла, в основному саме ОСОБА_6 давав її матері кошти на оплату комунальних послуг, а після його мобілізації він перераховував кошти заявниці на рахунок, з яких необхідну суму вона давала матері на оплату комунальних послуг. Також, вони разом купляли рухоме майно, речі постійного побуту та продукти харчування, меблі та побутову техніку. Зокрема, за час спільного проживання було куплено у квартиру: комод, вітрини, світильник, телевізор, сушарку для фруктів та овочів, обігрівач. 26.02.2022 року ОСОБА_6 був призваний за мобілізацією.

Із червня 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи в зоні бойових дій, повністю забезпечував заявницю та її сина від першого шлюбу фінансово, оскільки вона була вагітна спільною дитиною та не могла працювати, а в подальшому виховувала спільного сина, тобто вона перебувала на його утриманні. Крім того, випискою по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 від 28.06.2023 року підтверджується, що вони мали спільний бюджет. Так, з березня 2022 року по березень 2023 року ОСОБА_6 перерахував на картку заявниці 346 247,41 грн. Після народження сина, ОСОБА_6 приїхав у відпустку під час якої було оформлено свідоцтво про народження дитини, зареєстровано його місце проживання та хрещення дитини. Під час перебування ОСОБА_6 на службі та у зоні проведення бойових дій заявниця постійно підтримувала із ним контакт за допомогою дзвінків на мобільний номер та за допомогою дзвінків у месенджер «WhatsAp».

Згідно до сповіщення сім`ї № 55 від 28.06.2023 року її чоловік, солдат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заряджальник розрахунку СПГ-9 2 РГрБГр ЗОТО військової частини НОМЕР_1 Західного ОТО, рахується зниклим безвісти 06.04.2023 року під час штурмових дій противника на території Серебрянського лісництва на північний схід від населеного пункту Шипилівка Луганської області. Дане сповіщення адресоване заявниці, саме як дружині ОСОБА_3 , що свідчить про те, що військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ІНФОРМАЦІЯ_3 визнається її статус дружини ОСОБА_3 . Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для заявниці юридичне значення, оскільки вона зможу реалізувати своє право на отримання передбачених законодавством України пільг та виплат, як член сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Яцків М.В. підтримали подану заяву, з підстав, викладених у ній, просили суд її задоволити.

Представник Управління соціального захисту населення Калуської міської ради подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника УСЗН Калуської міської ради. У вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить ухвалити законне, обґрунтоване рішення.

Представник військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву в якій просив здійснювати розгляд справи без їхньої участі.

Ухвалою суду від 23.04.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом учасників справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він являється батьком ОСОБА_9 . Його син проживав із заявницею без реєстрації шлюбу, вони разом їздили на сезонні роботи до Польщі та в Одеську область. 26.02.2022 ОСОБА_6 мобілізували, від заявниці йому стало відомо, що його син пропав безвісти. За час спільного проживання заявниці та його сина, у них народилася дитина. ОСОБА_10 була на утриманні ОСОБА_6 , оскільки у зв`язку із вагітністю вона ніде не працювала, а в подальшому виховувала його онука.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18.12.2017 шлюб розірвано між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (а.с.52).

На підставі Рішення Калуського міськрайонного суду від 21.08.2019, встановлено, що шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.54-55).

Згідно Рішення Калуського міськрайонного суду від 18.09.2019, постановлено стягувати із ОСОБА_3 , аліменти на користь дітей: сина ОСОБА_13 - ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_14 - ІНФОРМАЦІЯ_5 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.56-57).

Відповідно до копії Акту проживання особи без реєстрації місця проживання від 22.06.2023 №25, ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 у квартирі цивільної дружини ОСОБА_1 з квітня 2019 та виховували спільного сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11).

На підставі довідки ЦНАПу виконкому Калуської міської ради №2258/09.3.03 від 16.08.23 встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.12).

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 10.03.2023 (а.с. 13).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126,133,135 СК України №1 від 20.06.2023 зареєстровано актовий запис про народження ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в якому зазначено відомості про батька ОСОБА_3 відповідно до ст. 126 СК України (а.с.14).

Згідно зі сповіщенням № 55 було сповіщено ОСОБА_1 про те, що її чоловік ОСОБА_3 рахується зниклим безвісти 06.04.2023 року під час штурмових дій противника на території Серебрянського лісництва на північний схід від населеного пункту Шипилівка Луганської області (а.с. 44).

Згідно з висновком командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 від 16.06.2023 за результатами службового розслідування, встановлено, що ОСОБА_3 зник безвісти 06.04.2023 року під час штурмових дій противника на території Серебрянського лісництва на північний схід від населеного пункту Шипилівка Луганської області (а.с. 49-51).

На підставі відомостей трудової книжки серія НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 припинено виплату допомоги по безробіттю відповідно до п.3 розділ VІІІ прик. положень Закону України «Про загально обов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Наказ №221208 від 08.12.22 (а.с.16, 16 зв.).

Згідно інформації про рух коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 виданої АТ КБ «Приват банк» за період з 01.03.2022 - 01.04.2023 від ОСОБА_3 поступило 346 247,41 грн (а.с.17-21).

Відповідно до копії довідки Управління соціального захисту населення Калуської міської ради №355 від 15.04.2024 ОСОБА_1 отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини на загальну суму 26421,29 грн (а.с.27).

Згідно копії довідки Подільського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області №6316/21.21-32 від 23.03.2023 встановлено, що ОСОБА_1 не отримувала аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від ОСОБА_11 у період з 01.08.2022 по 31.01.2023 (а.с.28).

На підставі наданих пояснень ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з квітня 2019 року також, ОСОБА_10 перебувала на утриманні ОСОБА_9 . У них народилася спільна дитини ОСОБА_15 , вони вели спільний побут та дбали один про одного (а.с.30,31,32,33).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 30.06.2023 зверталася до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з метою отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 , як сім`я військовослужбовця, котрий рахується зниклим безвісти 06.04.2023 (а.с.45-46).

Із відповіді на заяву ОСОБА_1 командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №50/41-3403 від 03.08.2023, встановлено, що заявниця не набуває права на виплату грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця ОСОБА_3 , таке право може виникнути у разі встановлення судом факту перебування заявниці на утриманні військовослужбовця (а.с.47-48).

Суд, вислухавши обгрунтування заявниці, її представника, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В порядку ч. 4 вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому, в порядку ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання.

Положеннями ст. 74 СК України врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Дані положення є виключенням, а отже особи, що проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст. 74 СК України, не набувають.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно зі законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Відповідно до постанови Верховного суду від 08.12.2021 у справі № 531/295/19, для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази), тощо.

У справі «Джонстон проти Ірландії» було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявника на утриманні померлого, суд приймає до уваги п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п.8 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2ст.273 ЦПК(1502-06), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Суд дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази як кожного окремо так і всіх доказів у сукупності, прийшов до такого висновку, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали однією сім`єю з квітня 2019 року до дня коли останній рахується зниклим безвісти, а саме з 06.04.2023 року.

Зокрема, даний факт підтверджується тим, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилася спільна дитина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Також, з оглянутих судом фотографій встановлено, що заявниця, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно гуляли, проводили час разом, в тому числі і відпочивали, при цьому, на них зафіксовано обряд хрещення дитини. Крім того, суд враховує, що заявницею надано ряд платіжних інструкцій на підтвердження перерахунку ОСОБА_3 коштів на її рахунок.

Також суд бере до уваги на підтвердження заявленого факту долучені до матеріалів справи заявницею документи, а саме: документи, які стосуються військової служби, зокрема, сповіщення сім`ї про загибель останнього, які адресовано ОСОБА_1 , висновок командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 від 16.06.2023 в якому зазначено сімейний стан ОСОБА_3 як одружений. Наявність у заявниці вказаних доказів, які мають безпосереднє та особисте відношення виключно до ОСОБА_3 , і подання їх разом із вказаною заявою, на думку суду, вказує про наявність між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 взаємних прав та обов`язків, що притаманні подружжю, та що постороння особа, з якою б останнього не пов`язували сімейні відносини, не могла б мати їх в наявності.

Також факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без шлюбу підтверджується показаннями свідка ОСОБА_8 , який є батьком ОСОБА_3 , та суд вважає належним і допустимим доказом, оскільки вони стосуються предмету доказування та отримані безпосередньо судом. При цьому, підстав, за яких суд повинен вважати показання свідка недостовірними, не вбачається, а тому суд вважає ці показання достатніми доказами на підтвердження факту, який просить встановити заявниця.

При встановленні факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 , суд враховує, що обставини на які посилається ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а також показаннях свідка.

Судом достовірно встановлено, що заявниця, не працювала, отримувала щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, не отримувала аліменти на утримання дитини ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від ОСОБА_11 у період з 01.08.2022 по 31.01.2023. Згідно інформації про рух коштів по картці/рахунку ОСОБА_1 виданої АТ КБ «Приват банк» за період з 01.03.2022 - 01.04.2023 від ОСОБА_3 поступило 346 247,41 грн.

Таким чином суд вважає заяву ОСОБА_1 у встановленні факту перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 , обґрунтованою, в зв`язку з чим така підлягає задоволенню, а також враховуючи, що на даний час заявниця немає можливості іншим способом, окрім як встановлення відповідного факту у порядку окремого провадження, що буде належним способом захисту прав заявниці.

З огляду на викладене, надаючи правову оцінку встановленим судом обставинам даної справи, суд переконаний, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , з квітня 2019 перебували у відносинах, що притаманні подружжю, вели спільне господарство, формували спільний бюджет, планували спільний побут та здійснювали заходи щодо його втілення, свої відносини відкрито демонстрували перед сторонніми особами. Одночасно суд встановив, що ОСОБА_1 у період часу з 11.06.2022 року по 06.04.2023 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 , який з 06.04.2023 року рахується зниклим безвісти.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, в частині встановлення факту проживання заявниці та ОСОБА_3 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з квітня 2019 року до дня коли він рахується пропавший безвісті, а саме з 06.04.2023 , а не по теперішній час, як того просить заявниця.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 294, 315 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 36, 74, 104 СК України, та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задоволити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з квітня 2019 по 06.04.2023 року з якого рахується зниклим безвісти, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_12 у період часу з 11.06.2022 року по 06.04.2023 року перебувала на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 06.04.2023 року рахується зниклим безвісти.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення виготовлено 29.07.2024 року.

Головуючий