Справа № 452/2408/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Самборі Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із зазначеним позовом. У підтвердження своїх вимог покликається на те, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 серпня 2012 року було присуджено стягувати з нього в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідач повторно звернулася до суду із позовом про зміну розміру аліментів і рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 лютого 2024 року присуджено стягувати із нього аліменти на утримання дочки у розмірі (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття. Про вказане останнє судове рішення він не був повідомлений через неякісну роботу засобів поштового зв`язку; на даний час він опинився у скрутному матеріальному становищі, не має постійного місця праці та стабільного доходу; крім того на його утриманні перебуває дочка від другого шлюбу та дружина; зазначив, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дочки у присудженій сумі, просить за судовим рішенням зменшити розмір аліментів до попередніх щомісячних платежів у розмірі 1928грн. щомісячно із теперішньої суми 2891,75грн.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та посилався на викладені у зверненні до суду обставини; додатково пояснив, що дружина від другого шлюбу має незадовільний стан здоров`я, їй проведено операцію жіночих органів, що вимагає додаткових витрат на лікування, - а тому не має можливості сплачувати присуджений розмір аліментних зобов`язань за судовим рішенням.

Відповідач у судовому засіданні заперечила проти заявленого та пояснила, що позивач з 2012р. сплачував по 500грн щомісячно, а тому вона звернулася із позовом про зміну розміру аліментів оскільки цих коштів не вистачало на утримання дочки; у свою чергу позивач є працездатною особою та може заробляти кошти, у дійсності працює тривалий час у службі таксі без реєстрації цього, а розмір стягуваних аліментів з позивача на дитину відповідає грошовій сумі з прив`язкою до місцевості та прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши надані ними документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд уважає, що у задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю виходячи з наступних міркувань:

У відповідності до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Главою 5 Цивільного-процесуального Закону регламентовано поняття доказів, їх належність та допустимість; обов`язок доказування і подання доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Із змісту рішення Самбірського міськрайонного суду від 20 серпня 2012 року відомо, що суд вирішив стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , - аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 липня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття; надалі заочним рішенням Самбірського міськрайонного суду від 5 лютого 2024 року змінено розмір аліментів та ухвалено стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дочку ОСОБА_4 у розмірі (однієї чверті) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дочкою повноліття.

Вказане судове рішення, яке набрало законної сили, було ухвалене у недалекому часі та в ньому на засадах змагальності, диспозитивності, з урахуванням всіх необхідних обставин було у законний спосіб присуджено аліментні зобов`язання; у тій цивільній справі відповідач ОСОБА_1 не звертався із заявою про перегляд цього заочного рішення; також як сьогодні з`ясовано з позиції сторони відповідача ОСОБА_2 , - тоді відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання без важних причин, хоча через свою матір знав про суд, водночас не подав відзив на позовну заяву без поважних причин, а докази, на які він міг посилатися, не мають жодного значення для правильного вирішення тієї справи.

У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним.

Під зміною матеріального стану сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового стану платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка є платником аліментів, може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Також у п. 23 Пленум Верховного Суду України у постанові №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення.

У ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних для цього обставин.

Так, позивач зазначає, що у нього погіршився матеріальний стан, він не працює, має на утриманні дитину та дружину від другого шлюбу, дружина перенесла операцію та її стан здоров`я незадовільний. Таке обґрунтування сторони позивача жодним чином не може розглядатися судом як підстава для зменшення розміру аліментів, оскільки такі обставини вже існували на час ухвалення первинного рішення суду; крім того позивач вправі був звернутися із заявою про перегляд заочного рішення від 05.02.2024р., вказавши причини неявки, а також не подання відзиву на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, - про що було зазначено вище.

Крім того пунктом 23 згадано вище постанови роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Із аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін і, що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину в тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд із урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України. Відтак, суд прийшов до висновку, що позивачем у письмовому зверненні до суду із доданими документами та під час розгляду справи не наведено жодних вагомих підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я; обставини які слугували при визначенні розміру аліментів, встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, особою не оспорювались і на даний час жодним чином не змінились; аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Враховуючи те, що позивач працездатний, має задовільний стан здоров`я, будь-яких інших належних та допустимих доказів, крім довідки про захворювання дружини від 03.02.2023р. із подальшим її лікуванням тривалістю 10-15 днів, інформації зміни існуючого матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дочки не надав, на думку суду, не є істотними та недостатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру; також розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України та позиції Верховного Суду України, а тому суд прийшов до висновку в необхідності відмовити у задоволенні позову про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити за недоведеністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 2 серпня 2024 року повного судового рішення.

Суддя