КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 496/2471/23
Провадження № 2/488/445/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Корабельного районного суду м. Миколаєва на підставі ухвали Миколаївського районного суду Миколаївської області за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №05/03/2008/840-К/330 від 18 березня 2008 року у розмірі 15 000,00 доларів США. та судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (надалі - Банк), та ОСОБА_1 (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №05/03/2008/840-К/330 (далі - Договір, Кредитний договір) за змістом пункту 1.1. якого Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 197 104,00 долари США в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Вказав, що за змістом пункту 1.2. Договору цільовим використанням Кредиту є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 18.03.2008 року, що укладений між Позичальником та ОСОБА_2 , згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії ЯД № 932979, кадастровий номер-:01:001:1445; земельна ділянка, що знаходиться за адресою: територія Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, державний акт серії ЯД № 932980, кадастровий номер - :01:001:1446.

За змістом пункту 1.4. Договору Банк надає Позичальнику кредит строком до 17 березня 2033 року.

Позивач також зазначив,що з метою забезпечення виконання умов кредитного договору №05/03/2008/840-К/330 від 18 березня 2008 року між ВАТ «КБ «НАДРА» та ОСОБА_1 (надалі - Іпотекодавець) укладено договір іпотеки б/н від 18 березня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю., та зареєстрований в реєстрі за № 660. Предметом договору іпотеки є вищевказані земельні ділянки.

Також 18 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладені договори купівлі-продажу вказаних земельних ділянок, посвідчені приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю.

Вказав, що банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором та видав ОСОБА_1 кошти у розмірі 197 104,00 доларів США.

Позивач зазначив, що 24 квітня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (далі - Банк, ПАТ «КБ «НАДРА») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Позивач) укладено договір № GL3N216954_nB_188 про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі за № 125.

За змістом пункту 58 Додатку 1 до Договору № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення права вимоги від 24.04.2020 року до ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого до ОСОБА_1 за кредитним договором №05/03/2008/840-К/330 від 18 березня 2008 року та договором іпотеки б/н від 18 березня 2008 року.

Вказав, що на час відступлення прав вимоги заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №05/03/2008/840-К/330 від 18 березня 2008 року складає 495 752,85 доларів США, з яких: основна сума боргу (тіло кредиту) - 195 844,70 долари США; відсотки: 299 908,15 доларів США.

Позивач також зазначив, що з моменту укладання кредитного договру відповідач сплатила 1 259,30 дол. США в рахунок погашення основної суми заборгованості за кредитним договором.

Посилався, що вказана заборгованість підтверджується виконавчим написом, виданим 04 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрованим в реєстрі за №7107,за яким розмір заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «КБ «Надра» складає 312 159,11 дол. США, що за курсом НБУ станом на 04.10.2013 року становить 2 495 087,77 грн. та 288 838,01 грн., а всього у гривневому еквіваленті 2 783 925,78 грн., з яких: основний борг - 195 844,70 дол. США; сума заборгованості по відсоткам - 116 314,41 дол. США; пеня - 161 292,78 грн.; штрафи - 157 545,23 грн.

Зазначив, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.11.2019 року у виконавчому провадженні № 57839133 на підставі пункту три частини першої ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий напис №7107 від 04.10.2013 року було повернуто стягувачу.

Основний розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем за кредитним договором складає 195 844,70 дол. США.

Посилався, що станом на момент звернення з цим позовом Відповідач не виконав умови Кредитного договору, що змусило ТОВ «Консалт Солюшенс» звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Звертаючись до суду позивач посилався на пункт 73.3 Кредитного договору, за яким сторони керуючись ст. 259 ЦК України, дійшли згоди збільшити строк позовної давності до 10 років.

Тому, посилаючись на викладене, з метою зменшення фінансового навантаження Відповідача, позивач вважав за необхідне стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 15 000 доларів США та вважав свої вимоги обґрунтованими та законними, що підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Корабельного районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.

Копію ухвали надіслано сторонам.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що 18.03.2008 р. між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 05/03/2008/840-К/330.

Відповідно до умов вказаного договору Банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 197 104,00 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою «Житло дітям».

Вказані кошти надані відповідачу строком до 17.03.2033 р. (а.с. 6).

Даним договором сторони узгодили між собою плату за користування кредитом, умови забезпечення повернення кредиту, порядок надання коштів та сплати заборгованості, відповідальність сторін тощо.

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18.03.2008 р. між ВАТ КБ Надра та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки, предметом забезпечення якого стали земельні ділянки площею по 0,08 га кожна, що розташовані на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за кадастровим номером :01:001:1446 та :01:001:1445.

З матеріалів справи також вбачається, що 18.03.2008 р. відповідачем ОСОБА_1 були укладені договори купівлі-продажу земельних ділянок площею по 0,08 га кожна, що розташовані на території Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області за кадастровими номерами :01:001:1446 та :01:001:1445, посвідчені приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Заботкіною Т.Ю. та зареєстровані в реєстрі за номерами 657 і 654 відповідно.

Судом розглядом встановлено, що 04.10.2013 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. був вчинений виконавчий напис №7107, яким запропоновано звернути стягнення на вказані земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:1446 та :01:001:1445, що належать ОСОБА_1 на праві власності.

З вказаного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що за рахунок отриманих коштів від реалізації майна ОСОБА_1 запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ Надра у розмірі: основний борг 195 844,70 доларів США; сума заборгованості по відсоткам - 116 314,41 доларів США; пеня 161 292,78 гривень; штрафи 157 545,23 гривень, що всього становить 312 159,11 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.10.2013 року (1 долар США - 7,993 гривень) становить 2 495 087,77 грн та 288 838,01 грн., а всього у гривневому еквіваленті 2 783 925,78 грн.

Вказано, строк за який провадиться стягнення з 18.03.2008 р. по 14.03.2013 р. (а.с. 23).

З матеріалів справи вбачається, що вказаний виконавчий напис неодноразово перебував на примусовому виконанні, про що свідчать записи про його результати на зворотній копії виконавчого напису нотаріуса № 7107 від 04.10.2013 р., а також постанова приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Щербакова Ю.С. про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.11.2019 р. у виконавчому провадженні № 57839133.

Так, з постанови приватного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу вбачається, що у встановлений законом строк стягувач не виявив бажання залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження виконавчий документ був повернутий стягувачу з зазначенням строк можливості пред`явлення його до повторного виконання 12.11.2022 р.

Інші відомості про пред`явлення виконавчого документу, зокрема виконавчого напису № 7107 від 04.10.2013 р., в матеріалах справи відсутні.

Окрім іншого, з матеріалів справи вбачається, що 24.04.2020 р. між ПАТ КБ Надра та ТОВ Консалт Солюшенс був укладений Договір № GL3N216954_ПВ_188 про відступлення права вимоги, за яким до позивача перейшло право вимоги до позичальників, зокрема до ОСОБА_1 за кредитним договором №05/03/2008/840-К/330 від 18 березня 2008 року та договором іпотеки б/н від 18 березня 2008 року.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору.

Вказане узгоджується також з позицією ВСУ від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16 відповідно до якої пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Аналізуючи вказане, у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором первісний кредитор ПАТ КБ Надра використав право достроково вимагати з позичальника ОСОБА_1 повернення заборгованості за кредитним договором та звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення останнім Виконавчого напису про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , змінивши тим самим строк виконання основного зобов`язання, та за результатами звернення якого був прийняти виконавчий напис № 7107 від 04.10.2013 р. про стягнення заборгованості у розмірі 312 159,11 доларів США, що в гривневому еквіваленті складало 2 783 925,78 грн.

Пред`являючи позов ТОВ Консалт Солюшенс, просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 05/03/2008/840-К/330 від 18.03.2008 р., зазначивши як основний розмір заборгованості - 195 844,70 доларів США (сума якого вже була стягнута за виконавчим написом нотаріуса № 7107), за несплату якої та з метою зменшення фінансового навантаження на відповідача просив остаточно стягнути з останнього борг в розмірі 15 000,00 доларів США.

Проте, пред`являючи такі вимоги, не вказав на наявність правових підстав для стягнення боргу за вказаним кредитним договором, право дострокової вимоги за яким вже було використане під час вчинення виконавчого напису нотаріуса № 7107 від 04.10.2013 р., а також не надав розрахунку заборгованості в обґрунтування боргу в розмірі 15 000,00 доларів США.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

В постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Згідно з ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Аналізуючи викладене, суд доходить переконання, що за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №05/03/2008/840-К/330 від 18.03.2008 в розмірі 15 000,00 доларів США, тому позовна заява ТОВ Консалт Солюшенс не підлягає задоволенню.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт Солюшенс", адреса: 65048, Одеська область, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд 36, оф. 308, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Я. А. Чернявська