ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 689/407/23

Провадження № 22-ц/4820/74/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю : позивача, її представника, представників відповідача

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/407/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Андрієвська Марина Василівна, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на комплекс будівель нежитлової нерухомості за адресою : АДРЕСА_1 , номер об`єкта нерухомого майна 258, номер запису про право власності 31316487 від 17.04.2019, вчинений державним реєстратором Олешинської сільської ради Хмельницького району Андрієвською М.В. на підставі акту прийому передачі, серія та номер: б/н, виданий 05.09.2016, видавник: спілка співвласників майнових паїв с. Антонівці, протокол, серія та номер: 3, виданий 05.09.2016, видавник спілка співвласників майнових паїв с. Антонівці; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: ХМЯР 001679, виданий 26.04.2016, видавник: Антоновецька сільська рада; свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 19.12.2014 видавник: Антоновецька сільська рада.

В обґрунтування підстав для скасування державної реєстрації, позивачка вказувала, що ОСОБА_2 не є власником спірного майна, оскільки протокол №3 від 05.09.2016, акт прийому передачі не містять дати іх складання, свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) підроблені, оскільки у 2014 2016 р. діяльність комісії з розпаювання майна та спілки співвласників майнових паїв КСП «Україна» с. Антонівці була фактично припинена, адже усе майно спілки було розподілено між її членами. Також зазначала, що протокол №3 від 05.09.2016 не містить інформації про порядок денний, кількість присутніх, результати голосування. На думку позивачки, майнові сертифікати, отримані відповідачем, були оформлені із використанням чистих бланків із печатками, які якимось чином опинились у відповідача.

Також вказувала, що ОСОБА_2 не був членом спілки співвласників майнових паїв КСП «Україна», що підтверджується рішенням Ярмолинецького районного суду від 28.12.2019 у справі №689/2132/18, яким йому відмовлено в задоволенні позову про скликання загальних зборів спілки і розгляд його заяви про вступ у спілку.

Доповнивши підстави позову, ОСОБА_1 вказала, що вважає її права порушеними, як власника майнового сертифікату та, відповідно, суб`єкта права спільної власності, а серед переліку майна по АДРЕСА_1 , неправомірно зареєстрованого за відповідачем, є гаражі площею 1549,70 кв.м., власником яких була зареєстрована саме вона, але така державна реєстрація скасована рішенням Ярмолинецького районного суду від 01.12.2021 у справі №689/419/21, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.04.2022, які на час подання позову оскаржені до Верховного суду.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати вказане рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Вказує, що суд безпідставно взяв до уваги докази, надані ОСОБА_2 , які нібито підтверджують законність правовстановлюючих документів, що стали підставою для реєстрації за ним права власності на майно, а також висновки судів різних інстанцій щодо скасування її права власності на спірне майно.

На думку апелянтки, суд критично поставився до показань свідка ОСОБА_3 , вважаючи їх «неінформативними стосовно предмета спору». Вважає, що суд, при оцінці показів свідка, фактично дав оцінку рівню його правої обізнаності та відповідно, дав оцінку його показам. Тому, вважає, що суд неправомірно не взяв до уваги повідомлені ним обставини.

Також апелянтка вважає, що суд дав невірну оцінку наданим нею письмовим доказам, зокрема, документам, які слугували підставою для реєстрації права власності ОСОБА_2 , помилково вказавши, що ці документи вже досліджувалися судами, оскільки зміст, законність та юридична сутність цих доказів не досліджувалась раніше судами. При цьому, вказує, що в якості належного доказу на підтвердження доводів позовної заяви, нею були надані суду письмові пояснення самого ОСОБА_2 , надані ним правоохоронним органам, які, суд не взяв їх до уваги.

Зазначає, що суд в рішенні зазначив, що нібито вона не надала оригіналу майнового сертифікату. Такий висновок суду не відповідає дійсності, оскільки спростовується аудіозаписом судового засідання. Вирішуючи спір, суд не взяв до уваги рішення зборів співвласників майнових паїв «Антонівці» від 11.02.2007, де було вирішено продати майно (зерносховище, зернотік, приміщення гаражів, будинок старої контори) за 550000 грн ПП «Сіб-Пласт» ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Отже, посилаючись на вищенаведені підстави, апелянтка вказує, що у встановлений законом спосіб набула право власності на об`єкти нерухомого майна. Реєстрація згодом права власності на це ж майно за відповідачем, не може позбавляти її права власності. Спірне майно, належало до майна колективної власності Спілки громадян членів КСП «Україна», а тому відповідач не мав до нього жодного відношення. Вважає, що її право власності на спірне майно підлягає безумовному захисту, оскільки виникло первинно.

У відзиві представник ОСОБА_2 адвокат Талалай А.С. вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, а оскаржуване рішення законним і обґрунтованим. Вказує, що ОСОБА_2 набув право власності на спірне нерухоме майно на законних підставах. Зазначає, що права позивачки не порушені спірною державною реєстрацією, оскільки вона не набула у встановленому законом порядку права власності на гаражі площею 1549,70 кв.м. Таке право власності було зареєстровано за нею на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2007 у справі №2-371 про визнання права власності, яке скасоване ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 12.03.2008 із направленням справи на новий розгляд, під час якого ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 15.04.2008 її позов був залишений без розгляду. Незважаючи на це, у 2015 році на підставі скасованого рішення ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на спірні гаражі, у зв`язку із чим така реєстрація була в подальшому скасована рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01.12.2021 у справі 689/419/21. Відтак, позивач не набула у встановленому законом порядку право власності. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а судове рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 від 19.12.2014, виданого Антоновецькою сільською радою, є власником майнових паїв в пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» на суму 21012 грн від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка становила 1708109 грн.

06 липня 2015 року Антоновецька сільська рада видала ОСОБА_1 Свідоцтво про право на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_2 у розмірі 21998 грн від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка становила 1708109 грн.

15 липня 2016 року Антоновецька сільська рада видала ОСОБА_2 Свідоцтво про право на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) серії НОМЕР_3 у розмірі 904449,60 грн від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, яка становила 1708109 грн.

В протоколі №3 від 05 вересня 2016 року, підписаному ОСОБА_3 як головою Спілки майнових паїв с. Антонівці, виділено ОСОБА_2 на майнові паї згідно зі свідоцтвами серії ХМЯР №0016679, ХМХМ №004340 в натурі комплекс будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: старої контори, гаражів, пилорами, вагової, майстерні, зернотоку, стельмашні, електрощитової, зернового складу, зерноскладу, бані, конюшні, телятника, вівчарника, телятника, нового корівника 4х-рядного, дизельної, телятника, кормокухні, піднавісів.

За змістом акту приймання-передачі б/н від 05.09.2016, підписаним ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останній отримав вказаний комплекс будівель, претензій сторони щодо будівель майнового комплексу сторони не мають.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.04.2019 №164675435 державним реєстратором Олешинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Андрієвською М.В. на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнові сертифікати) ХМХМ004340 від 19.12.2014, НОМЕР_3 від 26.04.2016, протоколу №3 від 05.09.2016 спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці, акту прийому передачі б/н від 05.09.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46615602 від 23.04.2019, згідно з яким за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на комплекс будівель (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 258) за адресою АДРЕСА_1 у складі: старої контори «А-1» площею 140,3 кв.м., гаражів «Б» площею 1549,7 кв.м., пилорами «В» площею 132,8 кв.м., вагової «Г» площею 50,3 кв.м., майстерні «Д» площею 436,4 кв.м., зернотоку «Е» площею 444,8 кв.м., стельмашні «е» площею 210,5 кв.м., електрощитової «Є» площею 33,8 кв.м., складу зернового «Ж» площею 357,4 кв.м., зерноскладу «З» площею 670 кв.м., бані «И» площею 115,1 кв.м., конюшні «І» площею 103 кв.м., телятника «Ї» площею 844,44 кв.м., вівчарника «Й» площею 292,6 кв.м., телятника «К» площею 886,8 кв.м., корівника «Н» площею 1760,7 кв.м., дизельної «М» площею 32,6 кв.м., телятника «Л» площею 683,4 кв.м., кормокухні «О» площею 228,5 кв.м., піднавісів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (стаття 358 ЦК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14.02.1992 №2114-XII (далі Закон №2114-XII) об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Згідно зі статтею 9 Закону №2114-XII до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України . Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом.

Указом Президента України від 29 січня 2001 року «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» передбачено розробку та здійснення комплексу організаційних заходів щодо: уточнення складу і вартості пайових фондів майна членів колективних сільськогосподарських підприємств, у тому числі реорганізованих, з урахуванням майна, що призначалося, але не використано для погашення заборгованості зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів і державних цільових фондів у зв`язку зі списанням цієї заборгованості відповідно до законодавства; визначення розмірів паїв колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, що не були ними одержані в натурі, грішми або цінними паперами при припиненні членства (далі паї), а також встановлення осіб, які є їх власниками; запровадження документального посвідчення права власності на паї шляхом видачі свідоцтв про право власності на пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати); забезпечення вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину; виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна. У зв`язку з цим, забезпечено утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року №177 затверджено Типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки, згідно з яким комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектору економіки (далі комісія), створена з метою забезпечення захисту прав на пайовий фонд майна членів колективних сільськогосподарських підприємств (далі підприємства), в тому числі реорганізованих, де не завершено процес паювання майна і не здійснено належного оформлення та реалізації цих прав відповідно до законодавства (п. 1).

Рішення загальних зборів підприємства, а у разі реорганізації підприємства рішення загальних зборів колишніх членів підприємства, що є співвласниками цього майна, обов`язкове для виконання комісією. Комісія підзвітна у своїй діяльності зборам співвласників (п. 2).

Комісія відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: проводить уточнення складу активів і пасивів та їх вартості у підприємстві, де відбулася фактична передача майна; визначає структуру пайового фонду майна; визначає розміри паїв колишніх членів підприємства, що не були ними одержані в натурі, грошима або цінними паперами під час припинення членства, а також виявляє осіб, які є їх власниками; розглядає заяви осіб щодо визнання за ними права на майновий пай та правильності розрахунку вартості паїв; вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність (п. 4).

Рішення комісії оформляються протоколом, що підписується головою і секретарем комісії, а затверджується зборами співвласників у порядку, встановленому співвласниками (п. 15).

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що співвласники майна колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай в натурі з виділенням конкретного майна лише на підставі рішення загальних зборів співвласників.

Комісія з врегулювання майнових відносин готує для розгляду на загальних зборах переліки майна для виділення в натурі, однак сама комісія рішення про виділення майна в натурі та передачу його будь-кому у власність не приймає, вирішення такого питання поза межами компетенції цієї комісії.

Наведене відповідає висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №612/579/16-ц.

При цьому, згідно з пунктами 2.4, 2.5 Рекомендацій щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20.05.2008 року №315, управління майном, що перебуває у спільній частковій власності відповідно до укладеного договору про порядок володіння та користування майном, здійснюється загальними зборами співвласників. Рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менш як 2/3 співвласників, крім рішень щодо відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Таким чином, оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 08.04.2019 у справі №132/2483/16-ц та від 18.12.2019 у справі №131/475/16-ц.

За змістом пункту 8.3 Статуту Спілки (об`єднання) громадян-співвласників майна «Антонівці», затвердженого рішенням Зборів співвласників від 27.11.2007, завданнями Спілки є вирішення питань щодо виділення майнових часток членам Спілки, які бажатимуть виділити свою частку зі спільного майна.

Згідно з пунктом 15 Статуту керівними органами Спілки є, зокрема, Збори членів Спілки (збори уповноважених).

Пунктом 17 Статуту визначено, що до повноважень Зборів відноситься: внесення змін і доповнень до Статуту Спілки та членів Комітету, обрання та відкликання Голови Спілки та членів Комітету, обрання та відкликання членів Ревізійної комісії, заслуховування та затвердження звітів Комітету та Ревізійної комісії, прийняття рішень з питань, передбачених пунктами 8.1, 8.2, 8.3, 8.5, 8.6 цього Статуту, прийняття рішення про припинення діяльності Спілки.

Відповідно до пункту 19 Статуту члени Спілки мають кількість голосів, пропорційну розміру їх частки в майні. Збори вважаються правомочними, якщо в них беруть участь члени Спілки, частка в майні яких становить не менш як 2/3. Рішення на Зборах приймаються простою більшістю голосів присутніх.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона також є власником майнового паю реорганізованого КСП «Україна» в розмірі 21998 грн, відповідно є співвласником спірного майна, яке було зареєстровано за ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а тому державною реєстрацією права власності на спірне майно за ОСОБА_2 порушено її права, свободи, інтереси.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на нерухоме майно стали Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнові сертифікати) НОМЕР_1 від 19.12.2014, НОМЕР_3 від 26.04.2016, протокол №3 від 05.09.2016, акт прийому передачі б/н від 05.09.2016.

Зі змісту протоколу від 05 вересня 2016 року слідує, що Спілка співвласників майнових паїв Антонівці просить виділити ОСОБА_2 в натурі майно комплекс будівель в кількості 20 одиниць, зазначених у переліку, даний протокол підписаний головою Спілки співаників майнових паїв с. антонівці ОСОБА_3 .

За актом приймання-передачі від 05.09.2016 ОСОБА_2 передано майно, вказане у протоколі №3 від 05.09.2016 року Акт підписаний головою Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників.

Таким чином, як вбачається з позову, фактично підставою позову є неправомірність та недійсність рішення Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці, яке оформлене протоколом №3 Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці від 05.09.2016 року про передачу спірного майна ОСОБА_2 та в разі задоволення позову суд має надати оцінку законності даного рішення, оформленого вказаним протоколом.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що позивач не оскаржує вищевказаного рішення з приводу визнання його недійсним та не ставить питання в позові про його нікчемність.

В той же час позивач фактично стверджує, що збори Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці з приводу передачі майна ОСОБА_2 не проводились та відповідні рішення про передачу йому спірного майна не приймались.

Отже, рішення Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці, яке оформлене протоколом №3 від 05.09.2016 року про передачу спірного майна ОСОБА_2 , яке є підставою позовних вимог і позивач посилається на його неправомірність, мало прийматись власниками майнових паїв с. Антонівці, а тому відповідні позовні вимоги мали бути пред`явлені до всіх власників майнових паїв, оскільки вказаним рішенням зачіпаються інтереси як тих власників паїв, які брали участь в прийнятті даного рішенні, так і тих власників майнових паїв, які не брали участь в прийнятті даного рішенні.

Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 квітня 2021 року в справі № 292/90/19.

Однак інші власників майнових паїв до участі в справі залучені не були, що свідчить про неналежний суб`єктний склад цивільних процесуальних правовідносин.

Як вбачається з заяви про зміну предмету позову по цивільній справі № №689/1990/20 за позовом ОСОБА_2 про виділення йому у власність зі спільної часткової власності майна реорганізованого КСП «Україна» с. Антонівці нерухомого майна, відповідачами у справі він зазначив інших співвласників майна реорганізованого КСП «Україна» с. Антонівці: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , про це ж вказано і в ухвалі Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21.06.2023 у справі №689/1990/20 .

Згідно із частиною 1 статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Статтею 50 ЦПК України визначено, що позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Таким чином, із змісту позовних вимог, а саме скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на комплекс будівель нежитлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , серед переліку яких є нерухоме майно, співвласником якого себе вважає позивач, на підставі неправомірності та недійсності рішення Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці, яке оформлене протоколом №3 Спілки співвласників майнових паїв с. Антонівці від 05.09.2016 року, про передачу спірного майна, відповідачами, окрім вказаного позивачем відповідача, є також і усі власники майнових паїв реформованого сільськогосподарського підприємства, оскільки рішення, що стосується майна, яке підлягає передачі певній особі прямо впливає на їх права та інтереси, як осіб, які теж мають право на набуття такого майна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач визначила відповідачем ОСОБА_2 , хоча з матеріалів цивільної справи № №689/1990/20 вбачається, що співвласником майна реорганізованого КСП «Україна» с. Антонівці на даний час є: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Однак, окремо співвласники майна реорганізованого КСП «Україна» до участі у справі не залучались та це питання судом першої інстанції на обговорення не ставилось та відповідно вирішено не було.

Без залучення вказаних осіб розгляд справи та ухвалене за наслідками такого розгляду рішення не слід вважати такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи, та вимогам закону.

Оскільки судом першої інстанції справу розглянуто у неналежному суб`єктному складі, а в апеляційного суду відсутні повноваження щодо залучення до розгляду справи співвідповідачів в порядку статті 51 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з вказаних підстав з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав не залучення до участі в справі всіх належних відповідачів.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - державний реєстратор відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Андрієвська Марина Василівна про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова