Справа № 583/177/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Соколової Н.О.,

з участю секретаря судового засідання Верби Н.О.,

представника позивача та відповідача за зустрічним позовом Трухановича Я.О. ,

відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ,

представника відповідача та позивача за зустрічним позовом Ярошенко В.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 цивільну справу №583/177/24 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук Валентина Миколаївна, приватний нотаріус районного нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук Валентина Миколаївна, приватний нотаріус районного нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, зміну черговості у спадкуванні та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 представник ОСОБА_4 - адвокат Труханович Я.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер в квітні 2023 року, на частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки ОСОБА_6 , яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , яка доводилася позивачці прабабусею. Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, до складу якої входила вищезазначена квартира. За життя ОСОБА_8 заповіту не залишила, тому після її смерті залишилися спадкоємці за законом. Спадкоємицею першої черги була її донька - ОСОБА_7 , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталася, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Оскільки спадкодавець була співвласником квартири, яка також належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , то ОСОБА_8 належала 1/4 частини даної квартири. Отже, після спадкування, ОСОБА_7 стала власником 1/2 частки вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , яка доводилася позивачці бабусею. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частки квартири. За життя ОСОБА_7 заповіту не залишила, тому після її смерті залишилися спадкоємці за законом. Після смерті ОСОБА_7 в першій черзі на спадкування за законом є її діти, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем, до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталися, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері. Оскільки спадкодавцю належала 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , дане спадкове майно було поділено між двома її дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/4 частині кожному. Отже, після спадкування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стали власниками по 1/2 частини спірної квартири (по 1/4 їм належало згідно свідоцтва про право власності на житло, інша 1/4 в порядку спадкування). В квітні 2023 року помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 частки спірної квартири. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишив, в першій черзі на спадкування за законом є його донька - позивачка ОСОБА_4 . 14.07.2023 ОСОБА_4 у встановлений законом строк, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_5 . Однак 08.11.2023 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка приходиться позивачці рідною тіткою, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частки спірної квартири. За життя ОСОБА_6 заповіту не залишила, а отже після її смерті залишилися спадкоємці за законом. ОСОБА_6 не перебувала в шлюбі, дітей в неї не було, мати померла, то в неї відсутні особи, які входять до першої черги спадкоємців за законом, тому позивачка є єдиною спадкоємицею другої черги за правом представлення. 21.09.2023 ОСОБА_4 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_6 14.12.2023 приватним нотаріусом Ковальчук В.М. також було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При поданні заяв про прийняття спадщини після смерті батька та тітки позивачка дізналася, що до нотаріуса з відповідною заявою звернувся також син ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , який в минулому був усиновлений іншою особою, а тому не може бути спадкодавцем після смерті свого біологічного батька та його родичів.

16.01.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області частково задоволено заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову, заборонено відчуження квартири АДРЕСА_2 .

19.01.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

01.03.2024 представником ОСОБА_2 - адвокатом Ярошенко В.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належала квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входила вищевказана квартира на праві спільної сумісної власності. Після смерті ОСОБА_8 в першій черзі на спадкування за законом була її донька ОСОБА_7 . Через те, що ОСОБА_7 на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 за однією адресою, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Так ОСОБА_7 вважається власником 1/2 частки вказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7 , яка за життя заповіту не залишила. Після смерті ОСОБА_7 спадкоємцями були її діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які набули права власності по частини квартири, оскільки на момент смерті проживали разом зі спадкодавицею. В квітні ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частини квартири. За життя ОСОБА_5 заповіту не залишив. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка в порядку спадкування вважається такою, що набула право власності на 1/2 частини квартири, заповіту теж не залишила. ОСОБА_5 є біологічним батьком ОСОБА_2 . ОСОБА_9 усиновив інший чоловік, що записаний батьком, у зв`язку з цим було видано повторне свідоцтво про народження ОСОБА_2 на підставі рішення суду. Так, незважаючи на вказані обставини, ОСОБА_2 з 2018 року почав спілкуватись зі своїм біологічним батьком та на початку 2019 року переїхав проживати за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки тітка ОСОБА_6 була особою з інвалідністю з дитинства та не могла забезпечити свої життєві потреби, її опікуном була її мати - ОСОБА_7 . У 2019 році ОСОБА_7 мала інсульт, в результаті якого не мала змоги теж себе забезпечувати побутовими та іншими потребами. ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 доглядав за бабусею та тіткою, оскільки вони потребували сторонньої допомоги, також мати ОСОБА_2 допомагала в догляді та відвідувала хвору ОСОБА_7 та особу з обмеженими можливостями ОСОБА_6 . Відтак, після смерті в квітні 2023 року ОСОБА_5 відповідач ОСОБА_2 здійснив його поховання та намагався забезпечити лікування тітки ОСОБА_6 , яка потребувала госпіталізації, здійснював за нею догляд до дня її смерті, займався її поховання. Протягом усього цього часу з 2018 року позивачка та її родичі жодного разу не спілкувались з померлими особами, вони не навідували їх, не знали про їх стан, не допомагали. ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті останніх. Оскільки з батьком він налагодив відносини з 2018 року, проживав з ним однією сім`єю, доглядав за бабусею та тіткою, забезпечував їх побутовими потребами, вів спільне господарство, купляв медичні засоби, побутові прилади, сплачував комунальні платежі, здійснював догляд за псом, котрий проживав з ними. Однак, 20.12.2023 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як пояснив нотаріус, не було надано підтверджуючих документів про родинні відносини. Стосовно спадкування спадщини після смерті ОСОБА_5 після звернення до адвоката ОСОБА_2 дізнався, що втратив правовий майновий зв`язок з ОСОБА_5 , про що отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тому не оспорює право позивачки щодо успадкування нею частки після смерті батька. Стосовно відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці зазначає, що у позивачки ніколи не було документів на спірну квартиру, оскільки вона там ніколи не проживала і жодного зв`язку з спадкодавцями не має, про що отримала копії, тому і втратити його не могла, а вказані підстави є вичерпними. ОСОБА_2 не оспорював наявність права на спадщину за позивачкою, тому підстав звернення до суду до відповідача стосовно визнання права на спадкування після смерті ОСОБА_5 не вбачає. Також зазначає, що позивачці заздалегідь було відомо про те, що ОСОБА_2 втратив правовий майновий зв`язок з ОСОБА_5 . Звертає увагу, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що звернення в порядку визнання права власності на спадкування після смерті батька позивачки, оскільки інших живих родичів він не мав з позовом до відповідача не є пропорційним. Стосовно судових витрат зазначає, що оскільки спору стосовно визнання права власності в порядку спадкування після батька ОСОБА_4 немає і позовна заява в даній частині подана безпідставно, крім того необґрунтованими є витрати на правову допомогу, що завищені в даній справі, і в сукупності є обтяжливою сумою для сторони відповідача.

04.03.2024 представник ОСОБА_2 - адвокат Ярошенко В.М. подала зустрічну позовну заяву, в якій просить: встановити факт проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини; змінити відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України черговість у спадкуванні після смерті ОСОБА_6 із наданням ОСОБА_2 право спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом; визнати за ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_6 право власності в порядку спадкування на частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що з кінця 2018 року ОСОБА_2 спілкувався зі своїм біологічним батьком, а з 2019 року з початку введення карантину на території України проживав разом з ним, рідною по крові бабусею ОСОБА_2 - ОСОБА_7 , та його тіткою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 на підставі рішення суду від 01.10.2014 у справі №583/2381/14-ц була визнана недієздатною та над нею було встановлено опіку, опікуном призначено ОСОБА_7 . Рішенням суду від 25.05.2015 у справі №583/1269/15-ц опікуна ОСОБА_6 було замінено на ОСОБА_5 . Оскільки правовий зв`язок між ОСОБА_2 та родичами по рідному батьку було припинено, судовим рішенням опікуном призначено саме ОСОБА_5 , так як він був рідним братом. Однак, фактичний догляд за сестрою останній ніколи не здійснював. З початку 2019 року ОСОБА_2 проживав разом з вказаними особами в квартирі, він допомагав бабусі та тітці по домогосподарству, оскільки самостійно вони були не спроможні вести побутові справи, і потребували сторонньої допомоги та догляду, ОСОБА_5 не завжди був вдома та вживав спиртне, тому ОСОБА_2 проживав з ними. У квітні 2023 року помер ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_2 звертався до органів опіки про зміну опікуна ОСОБА_6 , однак не встиг за станом здоров`я оформити документи, оскільки вона померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Позивач за зустрічним позовом здійснював догляд за ОСОБА_6 , йому допомагала також його мати, здійснювали її лікування, у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я. Після смерті ОСОБА_5 позивач за зустрічним позовом та його мати звернулись до органів опіки Охтирської міської ради, оскільки ОСОБА_6 була інвалідом та недієздатною для оформлення опікунства, але їм в оформленні опікунства в усному порядку було відмовлено, бо вони не перебувають в родинних відносинах. Після чого ОСОБА_10 звернулась на гарячу лінію НОМЕР_1 про поміщення ОСОБА_6 в медичний заклад Охтирської центральної районної лікарні, що і відбулося. В медичному закладі ОСОБА_2 з матір`ю забезпечували її продуктами харчування, одягом, нижньою білизною, ліками, відвідували її до дня смерті останньої. З того часу в квартирі ніхто не проживав, крім ОСОБА_2 , який здійснював утримання, прибирання квартири, оплачував борги за комунальні послуги. Після смерті ОСОБА_6 позивач за зустрічним позовом звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як пояснив нотаріус, не було надано підтверджуючих документів про родинні відносини. ОСОБА_2 понад п`ять років проживав із ОСОБА_6 , доглядав за нею, вів домогосподарство у квартирі, оскільки спадкодавиця була недієздатною, сплачував за комунальні послуги, дбав про побут в квартирі, доглядав за псом батька, забезпечував тітку ліками, продуктами харчування, готував їсти, крім того, він має всі правовстановлюючі документи на квартиру, що свідчить про проживання, обізнаність наявності речей в квартирі, та ключів, має документи підтверджуючі смерть ОСОБА_6 , він здійснив поховання ОСОБА_6 після її смерті. Згідно із змістом первісного позову та наданих документів, ОСОБА_4 є племінницею ОСОБА_6 , однак вона ніколи не спілкувалась ні з рідним батьком, ні бабусею, ні тіткою, жодного разу їх не відвідувала, не знає навіть, що тітка мала хворобу, а бабуся інсульт. Звертає увагу, що ОСОБА_2 постійно підтримував спілкування з ОСОБА_6 та батьком, оскільки, займався хатніми справами, побутом, купляв продукти харчування, ОСОБА_6 через тяжку хворобу не могла себе обслуговувати та була у безпорадному стані, а ОСОБА_5 останні два роки не дбав про неї, зловживав спиртним, не піклувався, та кошти витрачав на спиртне.

17.04.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката Трухановича Я.О. та представника ОСОБА_2 - адвоката Ярошенко В.М. про витребування доказів.

13.06.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Позивачка та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась.

Її представник в судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримав та просив задовольнити. Проти задоволенні вимог за зустрічним позовом заперечив з підстав, зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Відповідач та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що з 2018 року почав тісно спілкуватися зі своїм біологічним батьком, бабусею та тіткою по батьковій лінії, проходив до них пити чай. В 2019 році почав допомагати бабусі ОСОБА_11 , купував продукти? сплачував комунальні послуги, купував їжу собаці. ОСОБА_2 проживав у залі, батько у кімнаті біля зали, а бабуся ОСОБА_11 та літка ОСОБА_12 у великій кімнаті. Після другого інсульту бабуся померла і ОСОБА_2 почав доглядати за батьком та тіткою. Тітка була визнана недієздатною і батько отримував ліки для неї. Коли батько помер, ці препарати потрібні були. Але ОСОБА_2 відмовили у опікунстві, а тітку забрали до лікарні, де через 4 дні вона померла. Просив задовольнити вимоги за зустрічним позовом, в задоволенні первісного позову просив відмовити.

Представник відповідача-позивача просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом, в задоволенні первісного позову просила відмовити з підстав зазначених у зустрічному позові та відзиві на первісну позовну заяву.

Свідок ОСОБА_13 зазначила, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_6. Зазначила, що ОСОБА_14 починаючи з 2019 року часто ночував по АДРЕСА_3 , допомагав, купував їжу, доглядав за тіткою, водив її гуляти після того, як померла бабуся. Спочатку періодично ночував: тиждень тут, декілька днів у своїх батьків чи друзів. А після смерті бабусі ОСОБА_11 майже весь час перебував за адресою по АДРЕСА_1 .

Свідок ОСОБА_15 зазначила, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_6. Бабуся ОСОБА_11 хворіла, ОСОБА_12 - особа з інвалідністю. У 2019 році у ОСОБА_11 стався інсульт. Після цього почав з`являтися ОСОБА_16 . Він допомагав, купував продукти, платив за комунальні послуги. Після другого інсульту ОСОБА_11 десь у 2021-2022 році почав проживати по АДРЕСА_1 . А до цього, періодично жив у матері.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1999, виданого виконавчим комітетом Охтирської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної сумісної власності належала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13 зворот-14).

Згідно з інформаційною довідкою КП ОМР «БТІ та АПР» від 13.09.2023 №1172, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з даними інвентаризації станом на 13.09.2023 має наступні характеристики: квартира трикімнатна, на 3-му поверсі 5-поверхового житлового будинку; загальна площа - 63,2 кв.м; житлова площа - 45,6 кв.м. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи, право власності на цю квартиру зареєстровано за ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про право на житло, видане Охтирським міськвиконкомом 22.06.1999 (а.с. 12 зворот - 13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла, що підтверджується актовим записом про смерть від 18.05.2005 №316 (а.с. 180).

ОСОБА_8 доводилася матір`ю ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.08.1949 Райбюро РАГС м. Охтирка, та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 06.06.1978 Охтирським міськвідділом РАГС Сумської області.

13.11.2018 на підставі заяви ОСОБА_7 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_8 . приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М. було заведено спадкову справу №71/2018, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.11.2018 №54048032.

Відповідно до довідки ПП «Базис» від 14.11.2018 №1163 на день смерті ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018, зареєстрованого в реєстрі за №1871, ОСОБА_7 успадкувала після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 129 зворот).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2014 у справі №583/2381/14-ц ОСОБА_6 визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено ОСОБА_7 , яка доводиться матір`ю ОСОБА_6 , опікуном над останньою (а.с. 123).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2015 у справі №583/1269/15-ц звільнено ОСОБА_7 від повноважень опікуна над недієздатною ОСОБА_6 , призначено ОСОБА_5 опікуном над його сестрою - недієздатною ОСОБА_6 (а.с. 124-125).

З відповіді КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 07.05.2024 №1342/8 вбачається, що ОСОБА_7 з 10.06.2021 по 22.05.2021 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом - інфаркт головного мозку (а.с. 196).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла через інфаркт мозку внаслідок не уточненого закупорення або стенозу церебральних артерій, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Охтирським відділом реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та актовим записом про смерть від 25.06.2021 №382 (а.с. 126, 179).

На день смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що підтверджується відповіддю відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 19.04.2024 №15-13/1197 та від 21.10.2021 (а.с. 176 / 191).

21.10.2021 на підставі заяви ОСОБА_5 про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_7 державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Богдан К.М. була заведена спадкова справа №193/2021, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.10.2021 №66924108 (а.с. 182-191, 190).

Однак свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_7 видані не були, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.04.2024 №76681341 (а.с. 193).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 30.05.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_5 помер в квітні 2023 року в м. Охтирка Сумської області (а.с. 12).

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 16.09.1994 Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_5 доводився ОСОБА_4 батьком (а.с. 11 зворот).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін у зв`язку з усиновленням від 12.05.2023 №4 вбачається, що ОСОБА_5 доводився ОСОБА_2 біологічним батьком (а.с. 70-71).

ОСОБА_2 (раніше ОСОБА_9 ) на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2006 №2-о-176 був усиновлений ОСОБА_17 , що підтверджується свідоцтвом про усиновлення серії НОМЕР_6 , виданим 22.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим 22.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 72-73).

23.05.2023 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчуком С.П. була заведена спадкова справа №68/2003, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.05.2023 №72563417 (а.с. 63-85, 69).

14.07.2023 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 до приватного нотаріуса Ковальчука С.П. звернулася ОСОБА_4 (а.с. 74).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.05.2023 №72562796 вбачається, що за життя ОСОБА_5 не складав (а.с. 68).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчука С.П. від 08.11.2023 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 84).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 12.06.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Охтирка Сумської області померла ОСОБА_6 (а.с. 90).

14.07.2023 на підставі заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_6 . приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. була заведена спадкова справа №78/2003, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.07.2023 №73209932 (а.с. 87-105, 93).

21.09.2023 із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_6 до приватного нотаріуса Ковальчук В.М. звернулася ОСОБА_4 (а.с. 94).

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.07.2023 №73209891 вбачається, що за життя ОСОБА_6 не складала (а.с. 92).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. від 14.12.2023 ОСОБА_4 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 103).

Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. від 20.12.2023 ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 104).

Відповідно до акту від 28.02.2024, складеного працівниками ПП «Базис», в результаті перевірки квартири АДРЕСА_2 , встановлено, що в квартирі ніхто не зареєстрований, але фактично в даній квартирі проживає з 2019 року ОСОБА_2 (а.с. 165 зворот).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначається ст. 1261 ЦК України.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частинами 3, 5 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка.

Статтею 1260 ЦК України визначено, що у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням. Усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії. Батьки усиновленого та інші його родичі за походженням по висхідній лінії не спадкують за законом після смерті усиновленого та його нащадків. Якщо за рішенням суду про усиновлення збережений правовий зв`язок між усиновленим та його бабою, дідом, братом та сестрою за походженням, то у разі смерті його баби, діда за походженням усиновлений має право на спадкування за правом представлення, а у разі смерті його брата, сестри за походженням - має право на спадкування як спадкоємець другої черги. У разі смерті усиновленого його баба, дід, брат, сестра за походженням, з якими був збережений правовий зв`язок, спадкують на загальних підставах.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи встановлено, що після успадкування ОСОБА_7 після смерті матері ОСОБА_8 спадкового майна, вона стала володіти частиною квартири АДРЕСА_2 . В свою чергу, враховуючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на день смерті своєї матері ОСОБА_7 проживали та були зареєстровані разом з останньою, ОСОБА_5 , який також на той час був опікуном недієздатної ОСОБА_6 , в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 успадкували після смерті своєї матері ОСОБА_7 по частки квартири АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим кожен з них став власником частки цієї квартири.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 1260 ЦК України не є спадкодавцем після смерті біологічного батька ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 , а також спадкоємицею другої черги за правом представлення після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову.

Суд вважає ОСОБА_2 у даному випадку належним відповідачем у справі, оскільки останній звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 та після смерті ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №711/348/17 вказано на те, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18).

Як вже зазначалося вище, відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Однак, законом передбачена можливість змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування. Так у відповідності до положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування може не будь-хто, а лише особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг.

Відтак, у разі, якщо особа, яка проживала з померлим однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та бажає одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування (наприклад першої, другої, третьої) така особа, до початку, повинна встановити у судовому порядку факт її проживання однією сім`єю з померлим.

З питань застосування судами положень ч.2 ст.1259 ЦК України склалась достатньо усталена практика.

Так відповідно до висновків ВС, останній наголосив, що частиною другою статті 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що він з 2019 року проживав разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за адресою реєстрації останніх. Проте, обставини спільного проживання та ведення спільного господарства в ході розгляду справи документально не підтверджені. Так позивач за зустрічним позовом має інше зареєстроване місце проживання, доказів на підтвердження ведення з ОСОБА_6 спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за адресою: АДРЕСА_1 саме за життя ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням у вказаний період суду не надані.

Факт підтримки та надання допомоги позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_6 за її життя, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а згодом участь позивача за зустрічним позовом в організації її поховання, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між ним та ОСОБА_6 склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї.

Надані позивачем за зустрічним позовом квитанції про придбання товару в продуктових магазинах й аптеках та про оплату житлово-комунальних послуг на утримання спірної квартири, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не підтверджують, що ці витрати були спрямовані на забезпечення спадкодавця, а оплата за житлово-комунальні послуги була здійснені вже після смерті ОСОБА_6 .

Крім цього, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , відраховуючи 5 років від дати смерті, маємо дату ІНФОРМАЦІЯ_11, тоді як позивач за зустрічним позовом просить встановити факт проживання з 2019 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність факту проживання ОСОБА_2 з спадкодавцем ОСОБА_6 однією сім`єю протягом останніх п`яти років з часу відкриття спадщини.

Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Враховуючи наявність підстав для задоволення первісного позову, з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.

Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача за первісним позовом надані: договір про надання правничої допомоги від 22.12.2023, відповідно до якого гонорар адвоката становить 25000 грн.

Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа є досить складною справою, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є значним, однак заявлений розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 25000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 15000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом.

Крім того, при подачі первісної позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 8725,90 грн та при подачі заяви про забезпечення позову - 605,60 грн., всього - 9331,50 грн.

Таким чином, на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню з ОСОБА_2 в рахунок відшкодування судових витрат 24331,50 грн (15000+9331,50).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер в квітні ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Охтирка Сумської області, на частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла в ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування судових витрат 24331,50 грн

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук Валентина Миколаївна, приватний нотаріус районного нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, зміну черговості у спадкуванні та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Позивач-відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , АДРЕСА_4 .

Відповідач-позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук Валентина Миколаївна, адреса здійснення професійної діяльності: Сумська область, м. Охтирка, вул. Батюка, 26.

Третя особа: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, адреса здійснення професійної діяльності: АДРЕСА_6 .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Наталія СОКОЛОВА