ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25443/23

Провадження № 22-ц/4820/1374/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Хмельницької обласної прокуратури в особі керівника до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виселення із службової квартири за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2023 року Хмельницька обласна прокуратура в особі керівника звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про виселення із службової квартири.

Хмельницька обласна прокуратура зазначила, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 грудня 2015 року №51209450 вона є власником двохкімнатної квартири АДРЕСА_1 (далі квартира АДРЕСА_2 ). Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26 жовтня 2017 року №758 квартиру №12 включено до числа службових і надано прокурору відділу ОСОБА_2 на сім`ю у складі чотирьох осіб, у тому числі він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , на вселення яких видано ордер від 27 жовтня 2017 року №000111. У подальшому рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 січня 2021 року №1 ОСОБА_2 на той же склад сім`ї надано двокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (далі квартира АДРЕСА_4 ). На вселення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у цю квартиру видано ордер від 9 березня 2022 року №000268. Наказом від 9 червня 2021 року №582к ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора відділу Прокуратури Хмельницької області. Відповідачі забезпечені постійним житлом і зобов`язані звільнити займане ними службове жиле приміщення, водночас вони відмовляються залишити квартиру.

За таких обставин Хмельницька обласна прокуратура просила суд виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зі службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 без надання їм іншого житлового приміщення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із службового житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 без надання їм іншого житлового приміщення.

Стягнуто з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури 2 684 грн судового збору.

Суд керувався тим, що ОСОБА_2 був забезпечений іншим житлом і звільнений з органів прокуратури, а тому його разом із сім`єю слід виселити зі службової квартири.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 пропрацював в органах прокуратури України більше десяти років і був звільнений з посади прокурора у зв`язку з ліквідацією чи реорганізацією органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, внаслідок чого його сім`я не може бути виселена зі службової квартири без надання іншого жилого приміщення. Квартира АДРЕСА_2 не є правонаступником останньої та належним позивачем у справі. Оскільки відповідачі отримали квартиру АДРЕСА_2 у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 публічної служби, то спір між сторонами є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства, не дав належної оцінки зібраним доказам і дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову. Також суд не залучив орган опіки та піклування до участі у справі при розгляді спору про виселення дітей.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька обласна прокуратура просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не висловили своєї позиції щодо апеляційної скарги.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не застосував норми статей 4, 15, 83 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі Закон №1697-VII) та не дотримався приписів статті 19 ЦПК України, статей 2, 4, 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 24 березня 2003 року ОСОБА_2 працював в органах прокуратури України на різних посадах.

Наказом від 9 червня 2021 року №582к ОСОБА_2 звільнено з посади прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Хмельницької області на підставі пункту 9 частини першої статі 51 Закону №1697-VII з 10 червня 2021 року.

Хмельницька обласна прокуратура є власником квартири АДРЕСА_2 , яка включена до числа службових.

Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 26 жовтня 2017 року №758 ОСОБА_2 на сім`ю у складі чотирьох осіб, у тому числі він, дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 , надано квартиру АДРЕСА_2 . На підставі ордера на жиле приміщення серії ХМН №000111 від 27 жовтня 2017 року відповідачі вселилися в квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14 січня 2021 року, на виконання судового рішення, ОСОБА_2 на той же склад сім`ї надано квартиру АДРЕСА_4 . На підставі ордера на жиле приміщення серії ХМН №000268 від 9 березня 2022 року відповідачі вселилися в квартиру АДРЕСА_4 .

Наразі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 продовжують користуватися квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно висновку органу опіки та піклування від 23 серпня 2024 року №1990/01-31 виселення неповнолітнього ОСОБА_5 із службової квартири є доцільним, оскільки той забезпечений іншим житлом для проживання.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 4 Закону №1697-VII організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Прокурор обласної прокуратури є прокурором органу прокуратури (пункт 13 частини першої статті 15 Закону №1697-VII).

Із положень частини першої статті 83 Закону №1697-VII слідує, що після призначення на посаду прокурор, який потребує поліпшення житлових умов, забезпечується службовим житлом за місцем знаходження прокуратури.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом пунктів 2, 7, 17 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункт 2); суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7); публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17).

В силу частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1); спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейська комісія з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Leo Zand v. Austria» вказала, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів ». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, такий суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких, зазвичай, хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення процесуальні закони не віднесли до юрисдикції інших судів.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Робота в органі прокуратури України є різновидом публічної служби. Тому спори з приводу цієї роботи, зокрема з приводу соціального та матеріально-побутового забезпечення прокурорів, належать до юрисдикції адміністративних судів. Спори щодо забезпечення прокурорів службовим житлом у зв`язку з проходженням ними публічної служби належать до юрисдикції адміністративних судів.

Схожі за змістом правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року (справа №362/643/21).

Із матеріалів справи слідує, що між сторонами виник спір щодо права ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на службове житло квартиру АДРЕСА_2 , яку вони отримали у зв`язку з проходженням ОСОБА_2 публічної служби. Тому такий спір належить до юрисдикції адміністративного суду.

Суд першої інстанції не врахував указані обставини та розглянув справу за правилами цивільного судочинства.

3.Висновки суду апеляційної інстанції та межі розгляду справи

Справа, яка переглядається судом апеляційної інстанції, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі закрити відповідно до пункту 1 частини першої статті 255, частини першої статті 377 ЦПК України.

Керуючись статтями 255, 374, 377, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 січня 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити.

Повідомити Хмельницьку обласну прокуратуру, що розгляд такої справи віднесено до адміністративної юрисдикції.

Роз`яснити Хмельницькій обласній прокуратурі, що протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови вона вправі звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 6 вересня 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 44