Єдиний унікальний номер справи 183/4817/24
Провадження № 2/183/2734/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Чабаненка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності, в обґрунтування якого посилалась на те, що на підставі Договору міни від 05 листопада 1996 року їй на праві особистої власності належить квартира під АДРЕСА_1 . Договір було посвідчено старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 05 листопада 1996 року та зареєстровано в реєстрі за № 5950. Відповідно до договору його було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 листопада 1996 року за реєстрованим № 229, про що свідчить відповідний штемпель та печатка реєстратора Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області. Після укладення договору позивач отримала копію технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 . 18 грудня 2023 року позивач з метою реєстрації права власності в державному реєстрі прав на нерухоме майно звернулась до державного реєстратора, проте у здійсненні реєстрації права їй було відмовлено з підставнеподання заявником чи неотримання реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронної формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстроване речові права до 01 січня 2013 року.

Ухвалою судді від 17 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник у судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

29 липня 2024 року представником позивача через підсистему Електронний суд подано додаткові пояснення щодо позову.

Представник відповідача Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Судом установлено, що відповідно до Договору міни від 05 листопада 1996 року позивачеві на праві особистої власності належить квартира під АДРЕСА_1 . Договір посвідчено старшим державним нотаріусом 1-ї Сєвєродонецької державної нотаріальної контори 05 листопада 1996 року та зареєстровано в реєстрі за № 5950. Договір зареєстрований в Реєстрі речових прав на нерухоме майно 25 листопада 1996 року за реєстрованим № 229, про що свідчить відповідний Реєстраційний напис на документі про право особистої власності Бюро технічної інвентаризації міста Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчений підписом начальника та печаткою Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області (а.с. 55).

Згідно з технічним паспортом на квартиру від 23 січня 1991 року, квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 47,8 м2, жилою площею 25,1 м2, знаходиться у власності ОСОБА_1 на підставі договору міни, посвідченого Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 05 листопада 1996 року, реєстр 5950 (а.с. 61-62).

Домова книга для прописки громадян, які проживають в квартирі АДРЕСА_1 , містить відмітку Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецьк Луганської області, засвідчену підписом начальника та печаткою, від 25 листопада 1996 року, про те, що зазначена квартира на підставі договору міни належить ОСОБА_1 (а.с. 56-60).

Оригінали Договору міни від 05 листопада 1996 року, технічного паспорту на спірну квартиру та зазначеної вище домової книги досліджені безпосередньо судом в підготовчому засіданні 20 червня 2024 року.

Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 19 січня 2024 року № 47 ВА «Про перейменування вулиць міста Сєвєродонецьк та вулиць населених пунктів Сєвєродонецької міської територіальної громади Сєвєродонецького району Луганської області» АДРЕСА_2 (а.с. 29-30, 31).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 від 30 січня 2024 року № 71339644 ОСОБА_1 відмовлено у проведені реєстраційних дій з державної реєстрації права власності на нерухоме майно, з підставнеподання заявником чи неотримання реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронної формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстроване речові права до 01 січня 2013 року (а.с. 28).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Наданий позивачем реєстраційний напис на документі про право особистої власності, зроблений бюро технічної інвентаризації, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації квартири.

Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено її право власності на спірну квартиру, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з тимчасово окупованої території (м. Сєвєродонецьк Луганської області) на теперішній час неможливо, позивач не може розпоряджатися своїм майном, що порушує її права власності, у зв`язку з чим, заявлені нею позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 47,8 м2, жилою площею 25,1 м2.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , адреса реєстрації як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_4 ;

-Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області, , 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, б-р. Дружби Народів, буд. 32.

Рішення суду складено та підписано 29 липня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна