Справа № 216/1794/24
Провадження 2/216/1514/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чирського Г.М.,

за участю : секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Зайки П.К.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Зайка Павло Костянтинович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2024 р. до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в електронному вигляді, за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» надійшов цивільний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Зайка Павло Костянтинович, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. (а.с. 1-6,11).

20.03.2024 р. ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження, призначене судове засідання по суті на 24.04.2024 р. (а.с. 13-14).

10.04.2024 р. до Дніпровського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2024 про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с. 27-28, 31).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.05.2024 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2024 про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто заявникові у відповідності до п. 4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, оскільки подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (а.с. 45).

У судовому засіданні 30.07.2024 р. до початку судового розгляду, відповідач заявила клопотання про зупинення розгляду справи і призначення подружжю строк для примирення на 6 місяців, оскільки поведінка її чоловіка суперечить його дійсній волі та інтересам їх спільної дитини.

Позивач та його представник заперечили проти надання строку для примирення, оскільки, протягом часу з дня подачі позову відповідач жодним чином не намагалася примиритися, забравши речі із спільного житла без погодження з чоловіком. Сторони з квітня 2024 року проживають порізно один від другого.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання, тобто на протязі більш, ніж чотирьох місяців, відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання, чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Г.М.Чирський