ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 липня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/4602/23

Головуючий у першій інстанції Бузунко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/647/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня Олеся Ігорівна,

на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2024 року; дата складання повного тексту рішення: 12.02.2024, місце ухвалення: смт Козелець,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2023 р. представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня О.І. звернулася з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила:

- визнати недостовірною й такою, що порушує права ОСОБА_1 на повагу до її гідності, честі та на недоторканість ділової репутації, інформацію, розповсюджену ОСОБА_2 в скарзі на неправомірні та аморальні дії військовослужбовця у побуті за місцем проживання, такого змісту: «вжити заходів реагування щодо неправомірних та аморальної поведінки, яка зводить на нівець авторитет військовослужбовця. Постійно погрожує розправою, висловлює наміри знищити, прикриваючись військовим положенням, погрози висловлює в стані алкогольного сп`яніння, ганьбить форму військового, веде себе аморально, що ставить під сумнів можливість адекватно сприймати оточуючих людей, не контролює себе у військовій формі в стані алкогольного сп`яніння, принижуючи форму військового, що є особи по службі, що її прикривають і дозволяють у робочий час перебувати не за місцем несення служби»;

- зобов`язати ОСОБА_2 спростувати поширену нею відносно ОСОБА_1 недостовірну інформацію шляхом направлення листів до військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з таким текстом її спростування: « ІНФОРМАЦІЯ_1 мною була направлена скарга до командира військової частини НОМЕР_1 щодо неправомірних та аморальних дій військовослужбовця за місцем проживання, мною були написані недостовірні та неправдиві відомості відносно ОСОБА_1 , а саме те, не вживати заходів реагування щодо неправомірних та аморальної поведінки, яка зводить нанівець авторитет військовослужбовця. ОСОБА_1 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, з честю носить форму військового, адекватно сприймає оточуючих людей, наші конфлікти є вичерпаними, не є агресивною людиною»;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди за розповсюдження недостовірної інформації в розмірі 300000 грн 00 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що:

- ОСОБА_1 перебуває на військовій службі та займає посаду старшого солдата військової частини НОМЕР_2 . ОСОБА_2 написала командиру військової частини НОМЕР_1 скаргу, у якій просила вжити заходи реагування до військовослужбовця ОСОБА_1 , яка аморально поводить себе у побуті: будучи у військовій формі, ображає ОСОБА_2 нецензурними словами, погрожує розправою їй і сусідам, почасти погрожує фізичною розправою в стані алкогольного сп`яніння; ОСОБА_2 просить звернути увагу на психологічний стан ОСОБА_1 та на те, що така «негідниця» носить військову форму і може себе так поводити, принижуючи форму військового;

- вищевказана інформація стала відомою співробітникам позивача, керівництву військової частини НОМЕР_1 і військової частини НОМЕР_2 , так як позивача переведено до цієї частини, у якій відкрито відповідно службове розслідування;

- інформація, про яку йдеться, є недостовірною як така, що не відповідає дійсності;

- поширенням вказаної інформації позивачем порушено немайнові права на честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 , її поширення свідчить про принизливе ставлення ОСОБА_2 до неї, створює негативну соціальну оцінку останньої в очах оточуючих, оскільки професія військового є соціально важливою;

- внаслідок зазначених порушень прав ОСОБА_1 має право на відшкодування моральної шкоди; її розмір, визначений ОСОБА_1 у сумі 300000 грн 00 коп., є мінімальним для відшкодування її душевних страждань.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що:

- інформація про те, що ОСОБА_1 поводить себе в побуті аморально та що під час сварок вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не містить фактичних даних, є припущенням, особистою думкою особи, що її висловлює. Ця інформація не може бути перевірена на предмет її відповідності, тому в силу ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» зазначені висловлювання є оціночними судженнями;

- аморальну поведінку ОСОБА_1 та її перебування під час сварок у стані алкогольного сп`яніння підтверджено свідками, отже такі оціночні судження не можуть бути сприйняті як наклеп;

- інформація, що ОСОБА_1 погрожує розправою ОСОБА_2 (в тому числі знищити), підтверджена показами свідків, зверненнями ОСОБА_2 до поліції, тобто такі факти мали місце і позивачкою не спростовані;

- позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про захист честі, гідності та ділової репутації, які є безпідставними та недоведеними, тому ці вимоги також не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня О.І. просить скасувати вказане рішення й ухвалити рішення про задоволення позову. Доводи скарги зводяться до того, що висновок суду про те, що оспорювані висловлювання відповідача про позивача є оціночним судженням, є хибним, оскільки:

- судом не встановлено, що відповідачка викликала Військову службу правопорядку у Збройних Силах України під час конфліктів з ОСОБА_1 для встановлення факту перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння та для припинення її дій, які на думку відповідачки є такими, що свідчать про аморальність у побуті, хоча відповідач достовірно знала, що позивач є військовослужбовцем;

- згідно з показаннями свідків, між сторонами наявний давній конфлікт, тобто ОСОБА_2 мала підстави для обмовляння позивача; вона зверталась до правоохоронних органів та лише словесно повідомляла, що нібито позивач їй погрожує, проте жодною перевіркою такого не встановлено, а тому на саме по собі звернення до правоохоронних органів не може вважатись доказом;

- до показань свідка ОСОБА_3 слід ставитись критично, оскільки у нього з матір`ю ОСОБА_1 давній конфлікт стосовно земельної ділянки, зокрема вона ініціювала позов про скасування приватизації його земельної ділянки;

- позивач за місцем роботи та проживання характеризується позитивно й нагороджена відзнакою, що також характеризує її не як аморальну особу та не як таку, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Задорожня О.І. (в режимі відеоконференції) підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та її представник адвокат Лущик О.М. (в режимі відеоконференції) просили її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Відповідно до інформації від 25.08.2023 № 1738 військової частини НОМЕР_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2021 № 175 ОСОБА_1 , телефоніста телефонного відділення взводу зв`язку, наказом начальника 169 навчального центру (по особовому складу) від 29.07.2021 № 57-рс, призначену на посаду старшого оператора тренажеру роти забезпечення навчального процесу батальйону забезпечення навчального процесу 300 навчального танкового полку, вважати такою, що 05.08.2021 здала справи й посаду та з 05.08.2021 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, і направлено для подальшого проходження служби у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 (арк. 14).

Згідно з виданою військовою частиною НОМЕР_1 службовою характеристикою, ОСОБА_1 не притягалась до кримінальної або адміністративної відповідальності. Відомості щодо дисциплінарних стягнень містяться в облікових документах ОСОБА_1 та передані до військової частини НОМЕР_2 . В характеристиці ОСОБА_1 вказано, що за час проходження служби остання зарекомендувала себе позитивно: грамотна, дисциплінована, професійно виконує службові обов`язки, працює над вдосконаленням своїх професійних знань, які вміло застосовує на практиці, на критику реагує адекватно, спокійна і витримана, цінує честь і гідність, користується повагою керівництва, співслужбовців (копія характеристики на арк. 15).

ОСОБА_2 подала командиру військової частини НОМЕР_1 скаргу, датовану 18.07.2023, що зареєстрована цією частиною 24.07.2023 за вх. № Сук-23/ск (копія скарги на арк. 11-12), в якій, серед іншого, просила відреагувати на поведінку ОСОБА_1 поза межами її роботи, а також звернути увагу на її психологічний стан, оскільки ця скарга є «крик душі» ОСОБА_2 , так як вона не знає, яким способом звернути увагу на те, що ОСОБА_1 «така негідниця», носить військову форму і може себе поводити, принижуючи форму військового. Так:

- ОСОБА_1 , будучи у військовій формі, тривалий час постійно ображає ОСОБА_2 нецензурними словами, які соромно цитувати, погрожує розправою їй і сусідам, висловлює наміри її знищити, прикриваючись своїм положенням - тим, що вона військовослужбовець; їх конфлікти розпочалися до того, як вона стала військовослужбовцем. ОСОБА_2 неодноразово чула, як ОСОБА_1 говорила, що вб`є її і зробить так, що цьому не буде свідків. Погрози фізичною розправою вона часто висловлює у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в такому стані вона стає більш агресивною;

- ОСОБА_2 часто чує в будинку через стінку сварки і постійний грюкіт, перекидання якихось речі, після чого ОСОБА_1 виходить на подвір`я і кричить, погрожуючи розправою;

- з часу набуття статусу військовослужбовця аморальність поведінки позивача в побуті не зменшилась. Навпаки, в своїх висловлюваннях та виразах нецензурними словами вона стала більш агресивною. Позивач ганьбить форму військового, веде себе аморально та відчуває свою безкарність. Агресивність позивача відносно людей ставить під сумнів можливість її адекватно сприймати оточуючих і може призвести до тяжких наслідків, а також до непоправного - до того, що вона, будучи військовослужбовцем у формі, не контролюючи себе в стані алкогольного сп`яніння, заподіє ОСОБА_2 чи іншим, фізичної шкоди здоров`ю;

- ОСОБА_1 дволика. Вона з агресивною посмішкою на обличчі, відчуваючи безкарність, натепер ще більше залякує відповідача і її перебування у дворі одразу викликає відчуття страху за своє життя;

- незважаючи на те, що позивач є військовослужбовцем, переважну більшість часу вона проводить вдома.

Військовою частиною НОМЕР_2 листом від 11.08.2023 № 1571 повідомлено ОСОБА_2 про те, що старший солдат ОСОБА_1 дійсно проходить військову службу в цій частині. Згідно з службовою характеристикою, остання зарекомендувала себе з позитивної сторони: має достатній рівень комунікативних здібностей; при встановленні міжособистісних контактів з оточуючими, як правило, не знає труднощів; у спілкуванні не конфліктна, з повагою ставиться до командирів та товаришів по службі; командир підрозділу підтверджує, що старший солдат ОСОБА_1 постійно знаходиться на робочому місці, випадків перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння на службі не зафіксовано. За результатами вивчення морально-психологічного стану військовослужбовця - старшого солдата ОСОБА_1 його визнано задовільним, що сприяє виконанню нею завдань. З ОСОБА_1 проведена індивідуальна бесіда щодо неправомірності та аморальної поведінки у позаслужбовий час (копія листа - арк. 56).

Допитаний судом І інстанції свідок ОСОБА_3 показав, що мешкає із сторонами у одному будинку та що між ними існує конфлікт щодо земельної ділянки. Також у позивача існує конфлікт і з іншими сусідками. Він чув, як ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , вела себе агресивно, погрожувала, перебуваючи при цьому у військовій формі. Подібні за змістом показання надав свідок ОСОБА_4 , який також є сусідом сторін.

Згідно з довідкою-характеристикою Центру надання адміністративних послуг Чернігівського району та області від 22.08.2023 № 498/04-05, ОСОБА_1 не зареєстрована, але проживає по АДРЕСА_1 та обл. За цією ж адресою зареєстрована її мати ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6 . Депутатом позивач не є, інші дані у реєстрі територіальної громади відсутні (копія довідки-характеристики - арк. 17).

Відповідно до копій довідок Остерської районної лікарні від 23.08.2023 №№ 118 та 119, ОСОБА_1 не перебувала й не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах (арк. 19).

Згідно з інформацією від 07.09.2023 № 1813, наданою військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 за час служби до адміністративної, кримінальної та дисциплінарної відповідальності не притягувалась. В характеристиці вказано, що за час проходження військової служби старший оператор 2 роти батальйону забезпечення навчального процесу ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони, подає підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку, з повагою ставить до командирів та товаришів по службі, користується авторитетом і повагою (копії запиту, інформації та характеристики на арк. 20, 21, 22).

ОСОБА_1 нагороджена почесним нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Сталевий хрест» відповідно до його наказу № 1498 від 24.10.2022 (арк. 27, 28).

ОСОБА_2 за сумлінну працю, високий рівень виконання доручень та з нагоди Дня працівника освіти в 2018 році була нагороджена Почесною грамотою (її копія на арк. 57).

Остання перебуває на диспансерному обліку у терапевта Остерської МА ЗПСМ та за результатами огляду 26.10.2023 потребує звільнення від фізичного та психоемоційного перевантаження (довідка лікаря від 27.10.2023 № 109 на арк. 58)

Згідно з інформацією Відділення поліції № 1 Чернігівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області

- від 08.08.2023 № 5492/124/48.1-2023 (її копія на арк. 26) і копією талону-повідомлення єдиного обліку № 5241 (арк. 51):

1) 18.06.2021 о 21:00 надійшло повідомлення зі служби 102, згідно з яким заявниця ОСОБА_2 повідомила, що о 20:59 в АДРЕСА_2 , сусідка встановлює паркан на її землі, що погрожують їй, і просила направити наряд поліції (ЄО № 3679). В ході проведення перевірки здійснено виїзд на місце події, але заявник в ситуації розібрався самостійно, допомоги поліції не потребує, від написання заяви та пояснень відмовилась, відповіді не потребує, претензій ні до кого не має;

2) 19.08.2021 о 12:24 надійшла заява від ОСОБА_2 , яка просила вжити заходів до сусідки ОСОБА_5 та її доньки ОСОБА_1 , які погрожують фізичною розправою, постійно висловлюються нецензурною лайкою, останнього разу це було 19.08.2021 (ЄО № 5241);

3) 20.07.2023 о 18:38 надійшло повідомлення зі служби 102, згідно з яким заявниця ОСОБА_2 повідомила про те, що 20.07.2023 о 18:37 в АДРЕСА_2 , сусідка Лось ображає її ненормативною лексикою та обірвала плівку на будинку (заявниця робить ремонт) (ЄО № 4474).

4) з9669гідно з відомостями підрозділу ювенальної поліції Відділення, неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на профілактичному обліку за категорією «дитина-правопорушник» не перебуває та не перебувала і до адміністративної відповідальності не притягувалась. Ці обставини також підтверджуються;

- від 06.09.2023 № 6874/124/48.1-2023 (його копія на арк. 24), 19.08.2021 о 12:24 надійшла заява до районного управління від громадянки ОСОБА_2 , яка просила вжити заходів до сусідки ОСОБА_5 та її доньки ОСОБА_1 , які погрожують фізичною розправою, постійно висловлюються нецензурною лайкою, останнього разу це мало місце 19.08.2021. Проте у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, окупацією Чернігівської області, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану», з метою збереження та нерозголошення персональних даних працівників та мешканців району, документи, які містять такі дані, було знищено шляхом спалювання.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, положення якого поширюються на військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів. Пунктом 59 розділу 2 цього Статуту визначено, що командир (начальник), серед іншого, зобов`язаний: знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права; знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань; постійно вдосконалювати методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки; постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права; проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові); виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками); знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями тощо.

Виходячи з зазначеного у попередньому абзаці і змісту оспорюваної інформації, ОСОБА_2 звернулася зі скаргою на ОСОБА_1 до компетентної посадової особи.

Оспорювана ОСОБА_1 інформація підтверджується дослідженими апеляційним судом належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами: показаннями допитаних судом І інстанції свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 й інформацією Відділення поліції № 1 Чернігівського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області від 08.08.2023 № 5492/124/48.1-2023 і від 06.09.2023 № 6874/124/48.1-2023. Отож ОСОБА_2 , захищаючись від неправомірних дій ОСОБА_1 , звернулася до компетентної посадової особи до командира військової частини НОМЕР_1 (керівника ОСОБА_1 ) і що фактичною метою цього звернення було припинення неправомірної поведінки останньої відносно ОСОБА_2 .

З наведеного випливає, що інформація, яка є предметом спору між сторонами, не підлягає спростуванню.

Інформація, про яку йдеться, не є оціночним судженням, тобто є такою, що може бути перевірена щодо її дійсності. Тому висновок суду про те, що ця інформація не містить фактичних даних, а є лише припущеннями, особистою думкою особи, яка її висловлює, та що вона не може бути перевірена на предмет її відповідності, є хибним і підлягає виключенню з мотивувальної частини оскаржуваного рішення.

Всі інші доводи апеляційної скарги судом відкидаються як такі, що суперечать встановленим у справі і описаним вище обставинам та визначеним відповідно до них правовідносинам.

Оскільки розгляд справи не закінчився задоволенням позову, то апеляційний суд не має підстав для перерозподілу судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Задорожньої Олесі Ігорівни задовольнити частково.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 07 лютого 2024 року змінити, виключивши з пункту 17 його мотивувальної частини висновки суду про те, що в силу ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» зазначена у скарзі інформація стосовно того, що ОСОБА_1 поводить себе в побуті аморально та під час сварок перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не містить фактичних даних, а є лише припущеннями і особистою думкою особи, яка її висловлює, що ця інформація не може бути перевірена.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: