Справа № 588/2633/23
Провадження № 2/588/103/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року м. Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Огієнка О.О., за участю секретаря судових засідань Міронченко Г.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т. у грудні 2023 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 23.06.2018 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та ОСОБА_3 було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а останній зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та ніші платежі.

АТ «Альфа Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало ОСОБА_3 кредит. Однак відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 360242,60 грн.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022.

З метою врегулювання спору на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без належного реагування.

Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути із ОСОБА_3 на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2018 у розмірі 360242,60 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду.

29.01.2024 представником відповідача адвокатом Залавським О.В. був поданий відзив на позов, у якому останній вказав, що з оферти банку та інших матеріалів справи не можливо встановити волевиявлення ОСОБА_3 на укладення угоди про надання кредиту, оскільки оферта не містить його засвідчення ні шляхом електронного підпису, ні шляхом підпису від руки. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 було підписано оферту електронним підписом немає. Також відсутні докази надання банком грошових коштів позичальнику. У позовній заяві взагалі не конкретизовано з чого складається заявлена до стягнення сума 360242,60 грн, тобто не зазначено тіло, відсотки, комісія, неустойка, пеня та інші штрафні санкції, у разі їх нарахування, періоди нарахування. Також не зазначено період виникнення заборгованості, хоча у позові йдеться про дату, у яку нібито укладено кредитний договір - 07.08.2018, тобто строк прострочення складає більше п`яти років, тому сторона відповідача просить застосувати строки позовної давності. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач незаконно нараховував комісію в незрозуміло великій сумі 1200 грн та розрахунково-касове обслуговування у розмірі 4000-5000 грн щомісяця. Ці дії позивач вчиняв на свою користь і оплачувати їх ОСОБА_3 не повинен.

19.03.2024 та 24.05.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, у яких вказав, що за наслідками прострочення платежів за кредитним договором № 630952611, укладеного з відповідачем 23.06.2018, сформовано заборгованість у розмірі 360242,60 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту 108413,01 грн; заборгованості по відсотках по кредиту 33154,77 грн; простроченого тіла кредиту 211064,71 грн; відсотків на прострочене тіло кредиту 7610,11 грн. Факт укладення кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку підписав відповідач та підтвердив акцепт публічної пропозиції на укладення договору. Відповідач з власної волі вступив у договірні відносини з банком та взяв на себе обов`язки зазначені в договорі. Користуючись кредитними коштами відповідач підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитування та тривалий виконував умови договору сплачуючи кредитні кошти. Долучений банком до матеріалів справ розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Банківські виписки з рахунків є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, надана виписка підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено також у детальному розрахунку та не спростовані будь-яким контррозрахунком відповідача. Відповідач отримував кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Доводи відповідача про пропущення банком строку позовної давності є безпідставними, оскільки було на законодавчому рівні було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного або надзвичайного ситуацій продовжується строк дії таких обставин. Їх продовження у період дії карантину є безумовним та автоматичним у силу закону. Отже строк позовної давності позивачем не пропущений.

27.05.2024 представник відповідача надав додаткові пояснення в яких виклав власний розрахунок складових позову АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 виходячи з виписки по рахунку доданої позивачем до позовної заяви. Також представник відповідача зазначив, що внаслідок безпідставних нарахувань щомісячних комісій РКО, списань процентів за користування кредитом (покупки, готівкові операції), які фактично не відбувалися, перерахування страхових сум до афельованої банком страхової компанії, при тому, що страхові договори перестали діяти з моменту введення в Україні воєнного стану, було штучно створено заборгованість за тілом кредиту, що потягло за собою незаконне нарахування відсотків.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Також представник позивача зазначив, що відповідач підписував кредитний договір власноручним підписом. Факсиміле використовувалося при оформленні договору страхування фінансових ризиків. У позові помилково зазначено дату договору 07.08.2023. Правильною є дата договору 23.06.2018. Після 22.02.2022 відповідач не знімав готівку та не оплачував покупки. Страхові платежі та комісія за РРО не входять до тіла кредиту. Тіло кредиту збільшувалося за рахунок несплачених відсотків.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві на позов та просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_3 не отримував вимогу банку про усунення порушень.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_3 було підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої банком було відкрито відповідачу поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, видано кредитну картку із максимальним лімітом кредиту (кредитної лінії) 200 000,00 грн. Також сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитною лінією у розмірі 26% річних, та мінімальний обов`язковий платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн (а.с. 3-6, 79-82).

Для користування коштами відповідачеві були видані кредитні картки: № НОМЕР_1 з терміном дії до 30.06.2021; № НОМЕР_2 з терміном дії до 31.08.2024; № НОМЕР_3 з терміном дії до 30.04.2027 (а.с. 106).

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник ОСОБА_3 погодився на укладення вказаного договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним даного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Із виписки по рахунку за кредитною карткою вбачається, що відповідач починаючи з 05.01.2019 користувався кредитними коштами, зокрема знімав готівку, оплачував покупки та частково погашав заборгованість. Останній платіж на погашення заборгованості було здійснено відповідачем 07.04.2022 (а.с. 14-20).

Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитом станом на 17.07.2023 складає 360242,60 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 108413,01 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 33154,77 грн; прострочене тіло кредиту 211064,71 грн; відсотки на прострочене тіло кредиту 7610,11 грн (а.с. 12-13).

Суд не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Зокрема суд враховує, що відповідач після 23.02.2022 не знімав кошти з рахунку, не оплачував покупки та станом на вказану дату розмір заборгованості за кредитом становив 173593,63 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 170231,37 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 3362,26 грн. Отже позивачем неправомірно збільшено розмір заборгованості за тілом кредиту. Відтак розмір відсотків нарахованих позивачем на заборгованість за тілом кредиту також є неправильною.

Відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості.

При визначенні та розрахунку доведеного розміру заборгованості відповідача за кредитом суд враховує розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 23.02.2022 у розмірі 170231,37 грн, оскільки починаючи з вказаної дати відповідач не знімав готівку та не оплачував покупки, а також те, що відповідачем було сплачено 07.04.2022 кошти у розмірі 9312 грн на погашення заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 17.07.2023 з урахуванням відсотків за користування коштами у розмірі 26% річних, та коштів сплачених на погашення заборгованості складає 225759,17 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 169495,84 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 56263,33 грн.

Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності про застосування якої представником відповідача було зроблено заяву зважаючи на таке.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Отже позивачем не пропущено строк позовної давності.

Щодо доводів представника відповідача про те, що ОСОБА_3 не отримував вимогу банку про усунення порушень суд зазначає, що у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту.

Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі пропорційно задоволених позовних вимог (62,67%), що враховуючи розмір сплаченого судового збору становить 3386,46 грн.

Керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2018 у розмірі 225759 (двісті двадцять п`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн 17 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» кошти на відшкодування судових витрат по оплаті судового збору в розмірі 3386 (три тисячі триста вісімдесят шість) грн 46 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК», адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150, ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне рішення суду складено 29.07.2024.

Суддя О. О. Огієнко