1Справа № 335/5600/24 2/335/2318/2024
РІШЕННЯ
14 серпня 2024 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу цивільну справу за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі, розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки на подання заяв по суті справи.
10.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача ОСОБА_1 , в якому останній проти позову заперечує в повному обсязі. Вказує, що документи, а саме: Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, банківська виписка по рахунку, копія довідки за лімітами, копія довідки за картками, витяг із Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, Тарифи про надання банківських послуг не є належними доказами на підтвердження факту вчинення правочину, умов вчинення такого правочину (розмір кредиту, що надавався відповідачу, розмір відсотків, штрафні санкції тощо), факту наявності заборгованості, факту наявності простроченої заборгованості. Так, Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (на російській мові), що датована, як доказ одночасно з поданням позовної заяви датована 20.12.2013 року. Але ця Анкета-заява жодним чином не могла бути укладена в 2017 р., підтвердженням чого є невірне зазначення адреси відповідача АДРЕСА_1 . Рішенням Запорізької міської ради № 15 від 19.02.2016 проспект Леніна було перейменовано в проспект Соборний, тобто ця назва вже не використовувалась в офіційних документах в 207.; в Анкеті-заяві зазначено мейл з доменом mail.ru, при чому з 2014 пошту з цим доменом не було рекомендовано використовувати, а в 2017 прямо було заборонено Указом Президента України № 133/2017; Анкета-заява складена російською мовою, що було також заборонено в 2017. Тобто позивачем не надано краєгольний доказ, на якому базуються його позовні вимоги документ, що підтверджує згоду відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг від 19.01.2017.
Банківська виписка не є належним доказом, що підтверджує наявність заборгованості за кредитним договором, оскільки незрозуміло якого саме кредитного договору стосується зазначений документ.
Копія довідки за картками не містить інформації, яка дозволяє ідентифікувати до якого конкретно кредитного договору відносить надана у довідці інформація, тобто цей доказ також не може вважатися належним.
П.п. 5-6. Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку (на українській мові) та Тарифи про надання банківських послуг у А-Банку не містять дати складання, не містять підпису відповідача, не може бути пов`язаними та вважатися одним із документів, в якому зафіксовані умови правочини між сторонами.
Анкета-заява та Тарифи навіть складені різними мовами, що свідчить різні дати їх складання, відсутність підтвердження згоди відповідача на умови, що зазначені в цих документах.
До позовної заяви позивачем не додано належного доказу в обґрунтування позовних вимог, що в свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Щодо фактичних обставин справи: у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 20.12.2013 процентна ставка не зазначена. Навіть якби існувала заборгованість за договором між банком та відповідачем загальний строк позовної давності за цим договором вже давно минув. Керуючись ч. 3 ст. 267 ЦК України, відповідач просить застосувати позовну давність у спорі по справі.
Додатково, позивач пред`являючи вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається на Умови та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи, що додані до позовної заяви.
При цьому, позивачем не надано жодного підтвердження, що саме ці Умови кредитування розумів відповідач, був ознайомлений і погодився з ними, підписуючи в 2013 заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Акцент Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та зокрема, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах та порядках нарахування.
За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами є правильним.
За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача в порядку повернення кредиту будь-яких коштів.
Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної видачі кредиту, відсутні підстави вважати, що відповідач в 2013 або в 2017 прийняв пропозицію до укладання договору. Сам лише факт підписання анкети-заяви не свідчить про видачу кредиту.
Отже, сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладання договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів за невиконання кредитного договору, оскільки така анкета-заява не може розцінюватися як стандартна (типова) форма кредитного договору (висновок, викладений Верховним судом у постанові від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18). На підставі наведеного, просить в задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.06.2024 роз`яснено відповідачу ОСОБА_1 , що його відзив на позовну заяву, який надійшов до суду 10.06.2024 подано у встановлений судом строк. У задоволенні його клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.
Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила.
Суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.
Дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Зі змісту ч. 1 ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, а також якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
На обґрунтування своїх вимог позивачем надані такі письмові докази, а саме:
Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку від 20.12.2013;
розрахунком заборгованості за договором № б/н від 2017-01-19, укладеного між АТ «Акцент Банк» та клієнтом ОСОБА_2 , станом на 04.05.2024;
виписка по картці ОСОБА_2 ;
довідки за отриманими картками та лімітами;
витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк»; тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD».
На обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує на те, що 19.01.2017 ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписавши Анкету-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, цим самим відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки як засобу доступу до зазначеного рахунку.
Разом із тим, в матеріалах справи відсутня Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку від 19.01.2017, підписана відповідачем ОСОБА_1 .
Окрім того, у справі наявна анкета-заява від 20.12.2013, підписана ОСОБА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «А-Банк» з метою отримання банківських послуг.
Разом із тим, з довідки за картами вбачається, що ОСОБА_1 було видано наступну кредитну картку: № НОМЕР_1 , строком дії до січня місяця 2020.
З виписки по рахунку ОСОБА_1 , відкритого в А-Банку, № НОМЕР_2 вбачається, що банківські операції обмежені періодом з 25.01.2017 по 21.09.2013.
Тобто дані про те, що ОСОБА_1 користувався виданою йому картою № НОМЕР_1 згідно анкети-заяви від 20.12.2013, в матеріалах справи відсутні.
Так само відсутні відомості і на підтвердження факту укладення кредитного договору між ОСОБА_1 та АТ «А-Банк» 19.01.2017, за яким представник позивача просить стягнути із відповідача заборгованість.
Також варто зазначити, що наявна у справі анкета-заява від 20.12.2013 містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Вказана анкета не містить даних про розмір кредитних коштів.
Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу за кредитним договором б/н від 19.01.2017.
Таким чином, представником позивача не підтверджено наявності між банком та відповідачем договірних відносин за кредитним договором б/н від 19.01.2017.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Позивач як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на правову підставу своїх вимог, зокрема, щодо виникнення кредитних договірних правовідносин між сторонами на підставі кредитного договору та невиконання відповідачем взятих на себе за договором грошових зобов`язань, суму боргу, подавши суду належні і допустимі докази, оскільки обов`язок подання доказів покладається на сторін.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання позивачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.
Також в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».
Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами, що відповідач ОСОБА_1 дійсно отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку згідно Анкети-заяви від 19.01.2017, яка в матеріалах справи відсутня, зазначені позивачем обставини суперечать наданим банком доказам, в тому числі Анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг від 20.12.2013.
Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності у справі суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Беручи до уваги те, що під час розгляду справи судом встановлена відсутність підстав для задоволення позову АТ «А Банк», тому позовна давність у даній справі застосуванню не підлягає, а відмовити у позові слід у зв`язку із його необґрунтованістю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 7683, 89, 141, 247, 258259, 263265, 274, 279 ЦПК України, суд
У задоволенні позову акціонерного товариства «АКЦЕНТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК», , адреса місцезнаходження: вул. Батумська, буд. 11, м. Дніпро, 49074;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Соболєва