Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1402/24
Провадження № 2/382/634/24
У Х В А Л А

06 серпня 2024 року м. Яготин

Суддя Яготинського районного суду Київської області Нарольський М. М., перевіривши матеріали позовної заяви у справі № 382/1402/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню позивачу на підставі положень п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Так, згідно п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, коли заяву підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Із переданих судді матеріалів справи вбачається, що позовна заява підписана від імені позивача та подана адвокатом Єлісєєвим Д. О., яким до позовної заяви надано ордер про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно із пунктом 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, ордер повинен містити, зокрема, підпис адвоката,який надаєправову допомогу,якщо ордер,виданий адвокатськимбюро,адвокатським об`єднанням(уграфі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням.

Натомість всупереч вимогам чинного законодавства ордер не підписаний ані адвокатом, ані керівником адвокатського об`єднання, адже в обох випадках проставлені однакові відбитки факсиміле. Аналогічним чином засвідчені усі копії документів, доданих до позовної заяви, що явно вбачається при звичайному огляді.

Факсиміле з латині «facsimile» - зробити подібне. Фактично це печатка, кліше, що відтворює власноручний підпис, аналог останнього.

Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Факсиміле - це печатка, за допомогою якої відтворюється підпис, який є копією підпису уповноваженої особи. Факсиміле від власноручного підпису відрізняється тим, що відсутня можливість стверджувати, що документ містить дійсну волю особи, чий підпис відтворено.

Частиною 3 ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Водночас за допомогою факсиміле не може оформлюватись процесуальна документація в суд (правова позиція щодо факсимільного відтворення підпису була висловлена Верховним Судом в ряді постанов, зокрема у справах: №922/1743/17, №922/4590/16, №5027/805-б/2012, №826/811/17 було встановлено, що підписання заяви та інших документів, які подаються до суду за допомогою факсиміле не дає можливості встановити вираження справжньої волі особи, чий підпис відтворено, на настання відповідних правових наслідків (Справа №824/84/20, ЄДРСРУ №89515109).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 16.03.2020 року у справі №640/5124/19, в постанові від 08.07.2021 року у справі № 916/3209/20.

При цьому в постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі № 9901/939/18 Верховним Судом сформульовано правову позицію про те, що недоліки ордеру не є підставою для залишення позову без руху, натомість як є підставою саме для повернення позовної заяви.

Приймаючи до уваги те, що використання факсиміле при підписанні процесуальних документів при зверненні до суду не передбачено чинним законодавством, а випадок його застосування за письмовою згодою сторін у даному випадку не застосовується, у суду відсутні підстави вважити, що позовна заява підписана уповноваженим представником позивача.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого волевиявлення. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

В ухвалі від 05.06.2018 року у справі № 826/811/17 Верховний Суд зробив висновок, що надіслані на адресу суду процесуальні документи, які підписані з використанням факсиміле, не можуть вважатися такими, що підписані відповідним заявником. Аналогічна позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 26.01.2018 року у справах №№ 903/546/17, 922/1743/17.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа - суд дійшов висновку, що позовну заяву належить повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя М. М. Нарольський