Справа № 157/685/24
Провадження №2/157/270/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Кисляка Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,

в с т а н о в и в :

Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовною заявою до відповідачки ОСОБА_3 , в якій ОСОБА_1 просить визнати у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 15/32 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 - на 3/32 частин зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. В обґрунтування клопотання зазначають, що за час спільного проживання їх батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побудували житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 Зазначеним будинок належав батькам на праві спільної сумісної власності як спільне майно подружжя і кожен з них був власником 1/2 частини цього нерухомого майна. Факт належності спадкодавцю ОСОБА_6 будинковолодіння підтверджується витягом з погосподарської книги № 3 за 2016-2020 роки та довідкою Боровненського старостинського округу № 1 Камінь-Каширської міської ради № 41 від 18 січня 2024 року. Правовстановлюючих документів на будинок за життя батьки не оформили, про що свідчить довідка КП «Волинське обласне бюро технічої інвентаризації» № 4345. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 грудня 2017 року, виданим Виконавчим комітетом Боровненської сільської ради, актовий запис № 15. ОСОБА_6 залишив заповіт, відповідно до якого спадкоємцем належного йому майна є ОСОБА_3 . Також, дружина спадкодавця ОСОБА_5 отримала 1/8 частину спадкового майна чоловіка, оскільки мала право на обов`язкову частку у спадковому майні та у шестимісячний термін не відмовилась від спадщини і прийняла її шляхом спільного проживання, а відносно всього будинку ця обов`язкова частка складає 1/16 частину будинковолодіння. Їх сестра, ОСОБА_3 звернулась до Камінь-Каширського районного суду із позовною заявою про визнання за нею права власності за заповітом на 7/16 частин зазначеного житлового будинку та господарських будівель після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (справа № 157/2333/23). ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05 вересня 2019 року, виданим Камінь-Каширським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 23. Мати ОСОБА_5 залишила заповіт, відповідно до якого спадкоємцем усього належного їй майна є дочка ОСОБА_1 . ОСОБА_2 відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на 3/32 частини спадкового майна як на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті матері, оскільки на момент смерті матері ОСОБА_2 була непрацездатною (досягла пенсійного віку). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є троє її дітей. Частка покійної матері у спадковому майні складає 9/16 частин будинку (1/2+1/16=9/16 частин будинковолодіння). Оскільки ОСОБА_2 має право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті матері, то її частка, яка належала б їй у разі спадкування за законом складає 3/32 (3/16 - частка кожного з дітей у майні матері, а половина складає 3/32 частини). З метою оформлення своїх спадкових прав за заповітом після смерті матері ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Горбачука Ігоря Михайловича із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно у покійних спадкодавців, про що державним нотаріусом надано роз`яснення від 06 квітня 2024 року про необхідність звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 є власником 15/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом майна матері (9/16 - 3/32 = 15/32 ), а ОСОБА_2 належить 3/32 частин житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, подали заяви, зі змісту яких вбачається, що вони позовні вимоги підтримують повністю, просять справу розглянути у їх відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Дмитрук Л.І. у судове засідання не з`явилася, подала заяву зі змісту якої вбачається, що вона просить справу розглянути у її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, зокрема поштовим зв`язком, а також у зв`язку з відсутністю її, згідно з довідкою про причини повернення поштового відправлення, за відомою суду адресою місця її проживання, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідачка вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки в судове засідання ОСОБА_3 не повідомила і відзив не подала.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Згідно із ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, у відповідності до ст. 1216 цього Кодексу, являє собою перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтями 1217, 1218, 1220, 1221 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд встановив, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Боровне, Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно Камінь-Каширським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 15.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт 26 грудня 2008 року, посвідчений секретарем Боровенської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_7 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 39, згідно з яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на день смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_3 ; заповіт не змінено та не скасовано.

Як вбачається з витягу, за підписом в.о. старости Боровненського старостинського округу Клімчук О.М. від 18 січня 2024 року № 41, з погосподарської книги № 3 за 2016-2-20 роки Боровненського старостинського округу Камінь-Каширського району Волинської області, згідно із записом у цій погосподарській книзі спірний будинок побудований у 1970 році.

Відповідно до ст. 22 КЗпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічні положення містяться у ст. 60 Сімейного кодексу України.

Статтею 1226 ЦК передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що вищезазначений житловий будинок був побудований під час шлюбу ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_5 . Отже, кожному з них належало право власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.

Таким чином, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщину, поряд з іншим, на 1/2 частину спірного нерухомого майна.

Сторони у справі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

З матеріалів спадкової справи № 34/2018 після смерті спадкодавця ОСОБА_6 вбачається, що відповідачка ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 як спадкоємець за заповітом шляхом подання нотаріусу 14 червня 2018 року, тобто у встановлений законом строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 29 квітня 2024 року за ОСОБА_3 визнано право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 на 7/16 частин зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями.

Дружина спадкодавця ОСОБА_6 ОСОБА_5 за життя мала право на обов`язкову частку у спадщині, від якої не відмовилася, та прийняла цю спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_6 на день смерті останнього.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не прийняли.

Мати сторін - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Боровне Камінь-Каширського району Волинської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконавчим комітетом Гуто-Боровенської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області 23 травня 2019 року.

З дня смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, поряд з іншим, на 9/16 частин спірного житлового будинку(1/2 частка як спільне сумісне майно подружжя + 1/16 частина як обов`язкова частка у спадщині після смерті чоловіка ОСОБА_6 ).

За життя ОСОБА_5 склала заповіт 20 листопада 2018 року, посвідчений секретарем Боровненської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_8 та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 4, з якого зокрема вбачається, що спадкодавець житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 , заповіт не змінено та не скасовано.

З матеріалів спадкової справи № 66/2019 після смерті спадкодавця ОСОБА_5 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_5 як спадкоємець за заповітом шляхом подання нотаріусу 16 жовтня 2019 року, тобто у встановлений законом строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Позивачка ОСОБА_2 має право як непрацездатна особа на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері ОСОБА_5 , від якої не відмовилася, та відповідно прийняла цю спадщину.

З матеріалів інвентаризаційної справи № 130 на будинок по АДРЕСА_2 вбачається, що біля житлового будинку літ. «А-1», 1970 року побудови, що розташований по АДРЕСА_1 , є веранда літ. «а», хлів літ. «Б-1», хлів літ. «В-1», вбиральня літ. «Г», колонка - №1.

З повідомлення приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Горбачука І.М. від 06 квітня 2024 року № 99/02-14 вбачається, що позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на це нерухоме майно.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 379682588 від 22 травня 2024 року, відомості про вказаний житловий будинок, зокрема, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, відсутні.

З урахуванням зазначених обставин, суд дійшов висновку, що за позивачкою ОСОБА_1 як спадкоємцем за заповітом належить визнати право власності на 15/32 частин вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, і за позивачкою ОСОБА_2 - на 3/32 частин вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями у судовому порядку (9/16 (частка матері у власності на будинок)/3 = 3/16 (частка кожного з дітей у майні матері при спадкуванні за законом)/ 2= 3/32 (обов`язкова частка у спадщині ОСОБА_2 ; 9/16 (частка матері у власності на будинок) - 3/32 (обов`язкова частка у спадщині ОСОБА_2 . = 15/32 (частка ОСОБА_1 , яку вона успадкувала після смерті матері).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору встановлена на рівні 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 гривні.

Отже, розмір судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 1211 грн 20 коп.

Згідно з ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Отже, при подачі цього позову до суду, з урахуванням ціни позову, кожному з позивачів належало сплати судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

З огляду на те, що позивачка ОСОБА_1 при подачі позову до суду звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю 2 групи, і позов про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами задоволено повністю, тому з відповідачки ОСОБА_3 в дохід держави, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у мінімальному розмірі, що становить 1211 гривні 20 копійок.

За заявою ОСОБА_2 суд не стягує з відповідачки на користь цієї позивачки понесений останньою судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 13, 30, ст. ст. 259, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП - НОМЕР_7 ) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 15/32 частин житлового будинку літ. «А-1» (1970 року побудови) з господарськими будівлями (веранда літ. «а», хлів літ. «Б-1», хлів літ. «В-1», вбиральня літ. «Г», колонка - №1), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/32 частин житлового будинку літ. «А-1» (1970 року побудови) з господарськими будівлями (веранда літ. «а», хлів літ. «Б-1», хлів літ. «В-1», вбиральня літ. «Г», колонка - №1), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://km.vl.court.gov.ua/sud0304/gromadyanam/csz/.

Дата складення повного судовго рішення - 26 серпня 2024 рок.

Головуючий: О.В. Антонюк