Справа №672/670/24
Провадження №2/672/349/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Пономаренко Л.Е.,

за участю секретаря судового засідання Шкробот К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Городку Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове домоволодіння по АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_2 , яка була спадкоємцем за законом померлого чоловіка ОСОБА_3 . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що дане домоволодіння побудоване її батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у 1958 році, належало їм на праві спільної сумісної власності, технічна документація на будинок не виготовлялася і правовстановлюючі документи не видавалися. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав на спадкову частку домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла. Позивач, будучи спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за законом, частково оформила спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельні ділянки, проте не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представником позивача в позові сформовано вимогу про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Сатанівської селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що домоволодіння по АДРЕСА_1 згідно технічної документації було збудоване в 1958 році ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які перебували у шлюбі з 1955 року. Згідно виписки з погосподарських книг дане домоволодіння рахувалося за головою двору ОСОБА_3 , з квітня 1996 року - головою двору визначена ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Тобто, спірне домоволодіння належало подружжю ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Режим спільної сумісної власності передбачає рівність часток кожного з подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла частка спірного домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом - дружина померлого ОСОБА_2 шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном (в розумінні ст. 549 ЦК України 1963р.), частково її оформила, 05.06.2000 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом- на сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0364816, виданого Городоцькою райдержадміністрацією 21 квітня 1997 року. Однак свої спадкові права на частку спірного домоволодіння не реалізувала з підстав відсутності правовстановлюючого документа на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла.

Згідно матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла донька-спадкоємець за законом ОСОБА_1 .

Згідно довідки відділу ДРАЦС прізвище ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 змінено на прізвище « ОСОБА_7 », згідно свідоцтва про укладення шлюбу прізвище ОСОБА_8 змінено на прізвище « ОСОБА_9 ».

Таким чином, єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 стала її донька ОСОБА_1 .

27.102021 ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки площами: 1,6173 га, 1,6120 га, 0,3569 га, 0,3192 га відповідно, розташованих на території Бубнівської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, переданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, який встановлює право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 178 ЦК України, об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою ст.1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2 ..

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння для позивачки є відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на нього.

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 правовстановлюючі документи не отримували, державну реєстрацію спірного домоволодіння не проводили.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження.

Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Тому, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права.

Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19).

У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту, складеного КП ГМР «Городоцьке БТІ», в якому зазначено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 збудований у 1958 році. Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 набули за життя право власності на вказане домоволодіння, яке перейшло в порядку спадкування до їхньої доньки ОСОБА_1 ..

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 89, 206, 263-265, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сатанівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 право власності на домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , до складу якого входить: глиновалькований житловий будинок «А» загальною площею 65,7 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., камінний погреб «Б» площею 15,7 кв.м., цегляна літня кухня «В» площею 27,3 кв.м., глиновалькований/цегляний хлів «Г» площею 50,2 кв.м..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_10 ,РНОКПП НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Сатанівська селищна рада Хмельницької області, місце знаходження: вул.Бузкова, буд. 135 Ж, смт.Сатанів Хмельницький район Хмельницька область, 32034.

Суддя Л.Е.Пономаренко