ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/574/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року, ухвалене суддею Губіш О.А. у цивільній справі №607/20133/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 26 серпня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг, згідно умов якого позивач мав надати відповідачу комплекс інформаційно-консультаційних послуг з придбання об`єкта нерухомості, відповідач мав прийняти їх та оплатити. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт, ФОП ОСОБА_1 надала 26 серпня 2020 року відповідачці для ознайомлення два об`єкти нерухомості, один з яких квартира за адресою: АДРЕСА_1 . В даному акті зазначена ціна послуги за цією квартирою у сумі 18150,00 грн, акт підписаний сторонами.

2 вересня 2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачка дізналася, що квартира, яка була предметом огляду відповідачем згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт, придбана відповідачем згідно Договору купівлі-продажу від 1 вересня 2020 року.

Відповідачка, діючи недобросовісно та порушуючи умови договору, фактично спожила послугу, на яку розраховувала при укладенні договору придбала квартиру, яку їй знайшов позивач, однак не повідомила позивача про намір придбати знайдений їй об`єкт нерухомості та не оплатила вартість вказаної послуги.

За таких обставин ОСОБА_2 зобов`язана оплатити надані послуги в розмірі 18150,00 грн, передбачений умовами договору штраф в подвійному розмірі від вартості послуги та пеню у розмірі 0,5% від вартості послуг, починаючи з 1 вересня 2020 року.

Крім цього, між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 4 березня 2021 року було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель ОСОБА_3 поручється перед кредитором ФОП ОСОБА_1 за виконання обов`язків боржника ОСОБА_2 за основним договором.

У зв`язку із наведеним, ФОП ОСОБА_1 просила суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 винагороду за надані послуги в розмірі 18150,00 грн, штрафні санкції в розмірі 36300,00 грн та пеню в розмірі 38750,25 грн.

В подальшому ФОП ОСОБА_1 збільшила позовні вимоги та просила також стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3% річних у розмірі 637,98 грн та інфляційні збитки у розмірі 2279,58 грн, нараховані на суму неоплаченої послуги 18 150 грн за період з 2 вересня по 2 листопада 2020 року.

В зустрічному позові ОСОБА_2 просила визнати недійсним договір поруки №ПР від 4 березня 2021 року, укладений між Агенцією нерухомості Тернопіль-Сіті в особі ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що вказаний договір поруки є фіктивним правочином, який було вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювались цим правочином. Договір поруки укладено значно пізніше від основного договору, сторонами цього договору не вжито жодних дій, спрямованих на фактичне виконання договору, відсутність між поручителем та боржником на моменту укладення договору поруки будь-яких родинних, ділових, чи юридичних відносин. Дані обставини суперечать правовій природі договору поруки та свідчать про фіктивність оспорюваного правочину. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що ФОП ОСОБА_1 була уповноважена Агенцією нерухомості Тернопіль-Сіті на укладення та підписання будь-яких договорів.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів - відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору поруки - задоволено.

Договір поруки №ПР від 4 березня 2021 року, укладений між Агенцією нерухомості Тернопіль-Сіті в особі ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнано недійсним.

Стягнуто в рівних долях з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 понесені судові витрати 992,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_1 - адвокат Чудопалов Ю.Ю. просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині вирішення первісного позову та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги за первісним позовом задовольнити повністю. Вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Судом було досліджено оригінал Договору №19-08 на надання інформаційних-консультаційних послуг, зі змісту якого чітко вбачається нерозривність зв`язку таблиці акту приймання-передачі виконаних робіт як складової частини договору. Агенція нерухомості Тернопіль-Сіті є назвою акаунта на сайті дом.ріа, де здійснюється пошук клієнтів ФОП ОСОБА_1 , та не є юридичною особою.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника ФОП ОСОБА_1 - адвоката Чудопалова Ю.Ю., який доводи апеляційної скарги підтримав, представника ОСОБА_2 - адвоката Будза Т.В., який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Рішення суду оскаржується лише в частині вирішення первісного позову ФОП ОСОБА_1 , а тому відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції лише в оскаржуваній частині.

Обставини справи.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, види діяльності ФОП ОСОБА_1 - 68.20 надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.31 агенства нерухомості, дата державної реєстрації 27.02.2004 року, номер запису 0010466.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 , маючи намір придбати обєкт нерухомості (квартиру) у м.Тернополі, звернулася до ФОП ОСОБА_1

26 серпня 2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір №19-08 на надання інформаційно-консультаційних послуг, згідно п. 1.1 якого замовник ( ОСОБА_2 ) доручає, а виконавець (ФОП ОСОБА_1 ) зобов`язується надати замовнику у відповідності до умов даного Договору комплекс інформаційно-консультаційних послуг з придбання об`єкта нерухомості, а замовник зобов`язується прийняти послугу та оплатити її.

Відповідно до п.4.1 договору, замовник виплачує виконавцю винагороду в розмірі, вказаному у таблиці №1 (акт приймання-передачі виконаних робіт), що оплачується на рахунок виконавця перед оформленням договору про намір купівлі-продажу або самим договором купівлі-продажу чи договором дольової участі з продавцем, якщо договір про намір купівлі-продажу не оформлявся. У випадку відмови від даної послуги оплачені кошти поверненню замовнику не підлягають.

Пунктом 5.1 договору передбачено відповідальність сторін, а саме: за неоплату послуг виконавця замовник сплачує штраф у подвійному розмірі від вартості послуги та сплачує виконавцеві неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від вартості послуг згідно п.4.1 договору за кожен день прострочення від несплаченої суми за весь період невиконання.

Із Ату приймання-передачі робіт (Таблиця №1 до Договору) вбачається, що 26 серпня 2020 року ФОП ОСОБА_1 надала ОСОБА_2 на ознайомлення два об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_2 (вартість послуги 18150,00 грн) та квартиру АДРЕСА_3 (вартість послуги 17737,00 грн).

Із змісту оглянутого судами першої та апеляційної інстанцій оригіналу договору №19-08 від 26 серпня 2020 року вбачається, що акт приймання-передачі робіт (Таблиця №1 до Договору) є складовою частиною договору, розміщений після розділу 7 та перед вказанням реквізитів і підписів сторін договору.

Як сам договір, так і акт приймання-передачі робіт містять підписи як замовника, так і виконавця.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №222993702 від 7 вересня 2020 року вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 . Підставою для державної реєстрації вказаної квартири за ОСОБА_2 є Договір купівлі-продажу від 1 вересня 2020 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відмовляючи у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 про стягнення коштів за Договором №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року, суд першої інстанції вказав, що за відсутності реквізитів та підписів сторін на аркуші, де відображено зміст договору, суд дійшов висновку, що укладення договору між сторонами у письмовій формі не відбулось.

Крім цього, суд вказав, що доказів, які б стверджували ті обставини, що між сторонами було укладено договір саме того змісту, копія якого надана суду, і що сторони такий скріпили своїми підписами, що містяться не після змісту договору, а на зворотній його стороні, де наведено таблицю № 1, стороною позивача надано не було, не здобуто таких і ході судового розгляду. Факт отримання примірника договору ОСОБА_2 суду не доведено. Зміст договору не містить посилань на те, що таблиця № 1 є його складовою, а не окремим актом. Судом не встановлено фактів та доказів, які б стверджували, що позивач ФОП ОСОБА_1 діяла саме як уповноважена особа Агенції нерухомості «Тернопіль-Сіті».

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, оскільки вони не відповідають обставинам справи, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст .207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Зі змісту оглянутого у суді апеляційної інстанції оригіналу Договору №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року вбачається, що його текст розміщений на одному аркуші паперу з двох сторін, складається з 7 розділів та Таблиці №1 (Акт приймання-передачі виконаних робіт), яка є частиною цього договору та розміщена перед розділом, що містить необхідні реквізити та підписи сторін.

Підписи сторін проставлені як в розділі договору після зазначення реквізитів, так і в Таблиці №1 (Акт приймання-передачі виконаних робіт).

Вказівка про таблицю №1 (акт приймання-передачі) наявна у п.4.1 договору.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат Будз Т.В. підтвердив виконання підписів у Договорі та Акті приймання-передачі виконаних робіт від імені ОСОБА_2 саме ОСОБА_2 , а також підтвердив факт звернення ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 за наданням послуг з придбання квартири.

Чинне законодавство не передбачає вимогу проставлення підписів сторін на кожному із аркушів тексту договору як обовязкову умову дійсності договору, викладеного на більш ніж одному аркуші паперу.

З врахуванням зазначених обставин відсутність підписів сторін на першому аркуші договору, при наявності таких підписів в заключній частині договору на звороті першого аркуша договору із зазначенням усіх необхідних реквізитів, не може свідчити про неукладення договору.

Крім цього, представник відповідача ОСОБА_2 не зміг пояснити, з якою метою ОСОБА_2 двічі власноручно проставила підписи на одному аркуші в таблиці № НОМЕР_1 та в розділі із реквізитами виконавця та замовника.

Твердження про те, що ОСОБА_2 підписала лише другий аркуш, не будучи ознайомленою та не погоджуючи умов, викладених на першому аркуші, а перший аркуш міг бути доповнений ФОП ОСОБА_4 умовами будь-якого змісту самостійно, без згоди ОСОБА_2 , колегія суддів оцінює критично, так як такі твердження є припущенням, не підтвердженим жодними доказами.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що Договір №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містить погоджені сторонами істотні умови, усі необхідні реквізити та підписи сторін, тому висновок суду першої інстанції про те, що укладення договору між сторонами у письмовій формі не відбулось, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду у відповідній частині.

При цьому колегія суддів зазначає, що вказівка у договорі №19-06 від 26.08.2020 року про те, що виконавцем є агенція нерухомості Тернопіль-Сіті в особі підприємця ОСОБА_1 , не свідчить про неукладеність договору саме між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Так, у договорі зазначено: виконавець: агенція нерухомості Тернопіль-Сіті в особі підприємця ОСОБА_1 , що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія НОМЕР_2 від 27.02.2004 року, номер запису в ЄДР 0010466.

Така юридична особа, як агенція нерухомості Тернопіль-Сіті, не зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Натомість, інформація у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про ФОП ОСОБА_1 повністю співпадає з тією інформацією, що зазначена про ФОП ОСОБА_1 у договорі №19-06 від 26.08.2020 року, зокрема, дата і номер державної реєстрації фізичної особи підприємця.

Договір підписаний ФОП ОСОБА_1 з прикладенням відтиску печатки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 .

За таких обставин використання у формулюванні найменування виконавця у договорі №19-06 від 26.08.2020 року, окрім вказівки про ФОП ОСОБА_1 ще й вказівки про агенцію нерухомості Тернопіль-Сіті, не свідчить про те, що договір укладався не ФОП ОСОБА_1 , а іншою юридичною особою виконавцем.

Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на те, що ФОП ОСОБА_1 виконала умови Договору №19-08 від 26 серпня 2020 року, про що свідчить акт приймання-передачі виконаних робіт, ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2 , яка зазначена в акті виконаних робіт, а тому в позивачки виникло право на отримання 18150,00 грн вартості за надану послугу, які підлягають стягненню з відповідачки.

Крім того, статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Так, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки п.4.1 договору №19-06 від 26.08.2020 року передбачено строк оплати послуг виконавця перед оформленням договору купівлі-продажу, з врахуванням, що такий договір було укладено ОСОБА_2 1.09.2020 року, тому позивачка вправі вимагати сплати коштів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за вказаний нею період з 02.09.2020 по 02.11.2020, що складає 2279.58 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних, що складає суму 635.01 грн.

Розрахунок інфляційних втрат:

Сукупний індекс інфляції = 100.5:100 (вер. 2020) * 101.0:100 (жовт. 2020) * 101.3:100 (лист. 2020) * 100.9:100 (груд. 2020) * 101.3:100 (січ. 2021) * 101.0:100 (лют. 2021) * 101.7:100 (бер. 2021) * 100.7:100 (квіт. 2021) * 101.3:100 (трав. 2021) * 100.2:100 (черв. 2021) * 100.1:100 (лип. 2021) * 99.8:100 (серп. 2021) * 101.2:100 (вер. 2021) * 100.9:100 (жовт. 2021) = 1.12559655.

Інфляційне нарахування = 18150 грн х 1.12559655 -18150 грн = 2279.58 грн.

Розрахунок 3% річних: 18 150 грн х3/100/366х426 днів = 635.01 грн.

Кім цього, у позовній заяві ФОП ОСОБА_1 просила стягнути з відповідачки штрафні санкції у розмірі 36300,00 грн та пеню в розмірі 38750,25 грн за період з 2 вересня 2020 року по 2 листопада 2021 року, що передбачені п. 5.1 Договору №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року.

Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення суперечить положенням статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Наведений висновок відповідає правовим висновкам Верховного Суду, висловленим у постановах від 13 грудня 2018 року у справі № 207/5010/15-ц, від 06 лютого 2019 року у справі № 296/9078/15-ц.

Оскільки позивачка нарахувала штраф і пеню за одне і те ж порушення невнесення коштів на оплату за надані послуги у визначений договором строк, тому колегія суддів вважає, що у даному випадку слід застосувати один вид цивільно-правової відповідальності пеню, а в стягненні штрафу слід відмовити.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З урахуванням того, що розмір нарахованої ФОП ОСОБА_1 пені перевищує розмір збитків, завданих відповідачкою у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань, колегія суддів вважає за можливе зменшити розмір пені з 38750,25 грн до 33 935,41 грн.

Оскільки договір поруки визнаний недійсним, тому відсутні підстави для солідарного стягнення коштів з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кошти підлягають стягненню з ОСОБА_2 одноосібно.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині вирішених позовних вимог ФОП ОСОБА_1 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про стягнення з ОСОБА_2 55000,00 грн згідно Договору №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року, з яких: 18150,00 грн - оплата за надану послугу; 2279,58 грн інфляційні втрати; 635,01 грн 3% річних; 33935,41 грн пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника фізичної особи підприємця ОСОБА_1 адвоката Чудопалова Юрія Юрійовича задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року скасувати в частині вирішення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 55000,00 грн (п`ятдесят п`ять тисяч гривень) згідно Договору №19-08 про надання інформаційно-консультаційних послуг від 26 серпня 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.