справа № 489/4290/24 провадження №2/489/1778/24
РІШЕННЯ

Іменем України

31 липня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

У червні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів, що утворилась станом на 01.05.2024 в розмірі 90202,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.02.2019 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.09.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття. На виконання вказаного рішення, 28.05.2019 Ленінським районним судом міста Миколаєва було видано відповідний виконавчий лист. Постановою головного державного виконавця Інгульського ВДВС міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Щербатих М.В. від 13.06.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.07.2023 з відповідача на її користь стягнуто пеню за період з 01.05.2022 по 31.12.2022 у розмірі 26218,53 грн. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024 з відповідача на її користь стягнуто пеню за прострочення аліментів станом на 01.06.2023 року у розмірі 35535,47 грн. Але до теперішнього часу відповідач заборгованість по аліментам не сплатив та вона продовжує накопичуватись. Заборгованість відповідача по сплаті аліментів станом на 01.11.2023 становить 85754,00 грн., а станом на 95543,00 грн. Відповідач сплачував заборгованість в лютому-травні 2024 року частково. З початком війни в Україні в березні 2022 року відповідач виїхав за межі України та наразі проживає в Королівстві Бельгія, де має можливість працювати та утримувати своїх синів. Відповідно, ніяких поважних та непереборних причин не сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у нього немає.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та врахувати його фінансові та сімейні обставини. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що у поданій позовній заяві відсутній конкретний розрахунок пені і, в той же час, розрахунок пені є невірним, оскільки з січня 2024 року він здійснює повну оплату аліментів. Крім того, зазначив, що на момент подання позову діти не проживають за місцем встановленим судом, та взагалі вже давно не проживають в Україні. Вказані обставини впливають на його обов`язки та можливість здійснювати виплати аліментів у встановленому законом порядку. З початком повномасштабної війни в Україні він втратив роботу, немає постійного джерела доходу, що ускладнює можливість сплачувати додаткові суми понад аліменти. Крім того, він має на утриманні неповнолітню дитину та дружину, яка також не працює. Це суттєво збільшує його фінансові витрати та впливає на можливість сплати додаткових сум. Посилаючи на викладене, заперечує проти задоволення позовних вимог.

Позивач надала до суду відповідь на відзив в якому зазначила, що ніяких поважних причин для звільнення відповідача від сплати пені аліментам або зменшення її розміру немає. Відповідач дійсно звільнився з роботи, оскільки в березні 2022 року виїхав за кордон до Бельгії, де проживає і скоріш за все працює, оскільки він молодий, здоровий і працездатний чоловік, який має трьох неповнолітніх дітей. Але своїх двох старших дітей він вирішив більше не утримувати і з квітня 2022 року припинив сплачувати аліменти. Тільки з січня 2024 року стала поступово погашатись, що враховано позивачем при розрахунку пені. Тому позивач вважає, що відповідачу нічого не заважає працювати та утримувати своїх дітей.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило.

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.01.2019, яке набрало законної сили 25.03.2020, визначено місце проживання дітей разом з матір`ю та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21.09.2018 до досягнення старшою дитиною повноліття.

На підставі зазначеного вище рішення суду 28.05.2019 Ленінським районним судом міста Миколаєва видано відповідний виконавчий лист.

Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яким відкрито виконавче провадження №59339769.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 17.05.2023, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.07.2023, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 26218,53 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2023, зміненим постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів станом на 01.06.2023 у розмірі 35535,47 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №87292 від 17.95.2024 станом на 16.05.2024 у відповідача наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка складає 95543,00 грн.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №925, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №179, 24.10.2020 ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Вони є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданої відповідачем трудової книжки серії НОМЕР_3 вбачається, що 07.09.2022 відповідач був звільнений з посади територіального менеджера ТОВ «Сервіс Про» за угодою сторін. Відомості про його офіційне працевлаштування з 08.09.2022 по теперішній час в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Предметом позову у справі, що розглядається є стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів, на підставі положень статті 196 СК України.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

За змістом частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою, другою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Проте, стороною відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів відсутності його вини у несплаті (неповній сплаті) аліментів, а також невірності наданого державним виконавцем розрахунку та неправомірності дій чи бездіяльності державного виконавця.

Також, матеріали справи не містять доказів наявності жодних непереборних, об`єктивних обставин, які б вказували на відсутність вини відповідача в несплаті ним аліментів на протязі тривалого періоду часу.

Посилання відповідача на те, що заборгованість зі сплати аліментів утворилась у зв`язку з втратою останнім роботи та через відсутність працевлаштування протягом тривалого часу, суд до уваги не приймає, з урахуванням законодавчо визначеного, рівноправного обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей.

Законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної сплати аліментів на утримання дітей в разі втрати роботи чи перебуванні в статусі безробітного. Незалежно від того, коли та з якої причини платник втратив роботу, обов`язок зі сплати аліментів залишається.

Відповідач є працездатним, здоровим, з відповідними професійними навичками, а отже зобов`язаний, відповідно до чинного законодавства України, утримувати своїх дітей. При цьому, відповідач не надав суду жодного доказу, що він взагалі намагався знайти роботу чи вчинив хоч якісь дії з офіційного працевлаштування.

Крім цього, зі змісту відзиву на позов слідує, що відповідач утримує дитину від другого шлюбу ОСОБА_7 , при цьому умисно ухиляється від утримання спільних з позивачем дітей.

Суд звертає увагу і на те, що відповідач не оскаржував розрахунок заборгованості по сплаті аліментів у встановленому законом порядку, а також не оскаржував дій державного виконавця.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-1477цс15 та від 16.03.2016 у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення суду мав сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

Однак, вказаного обов`язку він належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 16.05.2024 складає 95543,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, що утворилася за період з 01.07.2023 по 01.05.2024. При цьому, судом враховується, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів за 2022 року, яку станом на 01.05.2024 не погасив, а отже пеня по аліментах на цю заборгованість має нараховуватись і за новий період, у даному випадку з 01.07.2023 по 01.05.2024.

Таким чином, розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вищевказаний період, у межах заявлених позивачем вимог, становить 213527,63 грн, з яких:

за жовтень 2022 року 13405,39 грн. (3989,70х336х1%);

за листопад 2022 року 15840,88 грн. (4714,55х336х1%);

за грудень 2022 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за січень 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за лютий 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за березень 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за квітень 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за травень 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за червень 2023 року 16107,84 грн. (4794,00х336х1%);

за липень 2023 року 14621,70 грн. (4794,00х305х1%);

за серпень 2023 року 13135,56 грн. (4794,00х274х1%);

за вересень 2023 року 11697,36 грн. (4794,00х244х1%);

за жовтень 2023 року 10211,22 грн. (4794,00х213х1%);

за листопад 2023 року 8773,02 грн. (4794,00х183х1%);

за грудень 2023 року 7286,88 грн. (4794,00х152х1%);

за січень 2024 року 5800,74 грн. (4794,00х121х1%);

Враховуючи часткове погашення відповідачем заборгованості по аліментам у спірний період, зокрема у лютому, березні, квітні та травні 2024 року відповідач сплачував місячний платіж у повному обсязі та навіть більше, а тому за ці місяці неустойка (пеня) стягненню не підлягає.

Загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з квітня 2022 року до листопада 2022 року становив 51400,41 грн.:

за квітень 2022 року 11 550,65 грн. (4714,55 х 245 х 1%);

за травень 2022 року 10 089,14 грн. (4714,55 х 214 х 1%);

за червень 2022 року 8674,77 грн. (4714,55 х 184 х 1%);

за липень 2022 року 7213,26 грн. (4714,55 х 153 х 1%);

за серпень 2022 року 5751,75 грн. (4714,55 х 122 х 1%);

за вересень 2022 року 3783,46 грн. (1970,55 х 192 х 1%);

за жовтень 2022 року 2875,88 грн. (4714,55 х 61 х 1%);

за листопад 2022 року 1461,51 грн. (4714,55 х 31 х 1%).

Загальний розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01 січня 2023 року по 01 червня 2023 року становить 67 502,10 грн.:

за травень 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за червень 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за липень 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за серпень 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за вересень 2022 року 2975,53 грн. (1970,55 х 151 х 1%);

за жовтень 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за листопад 2022 року 7118,97 грн. (4714,55 х 151 х 1%);

за грудень 2022 року 7238,94 грн. (4794 х 151 х 1%);

за січень 2023 року 5752,80 грн. (4794 х 120 х 1%);

за лютий 2023 року 4410,48 грн. (4794 х 92 х 1%);

за березень 2023 року 2924,34 грн. (4794 х 61 х 1%);

за квітень 2023 року 1486,14 грн. (4794 х 31 х 1%);

за травень 2023 року 0 грн. (4794 х 0 х 1%).

Отже за період з квітня 2022 року по 01 травня 2024 року неустойка (пеня) за аліментами у межах заявлених позивачем вимог у справах №489/1453/23, №489/3785/23 та 489/4290/24 становить 332430,14 грн.

Як вже зазначалось, згідно положень абзацу 1 частини першої статті 196 СК України розмір неустойки (пені) не може перевищувати 100 відсотків заборгованості.

Заборгованість за аліментами за цей період, згідно наданого державним виконавцем розрахунку, складає 95543,00 грн.

В свою чергу суд враховує, що постановою Миколаївського апеляційного суду від 04.07.2023 на користь позивача стягнуто пеню у розмірі 26218,53 грн., постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024 у розмірі 35535,47 грн.

Таким чином позивач має право на стягнення пені у сумі 33789,00 грн. (95543,00 грн. 61754,00 грн.).

За наведених обставин, оцінивши у сукупності зібрані по справі докази та враховуючи, що заборгованість по сплаті аліментів виникла саме з вини відповідача, при цьому відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про поважність причин несплати ним аліментів на утримання дитини, а також те, що заборгованість по аліментам в судовому порядку оскаржено не було, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, що утворилась станом на 01.05.2024 в розмірі 33789,00 грн.

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 453,71 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів, що утворилася станом на 01.05.2024 в розмірі 33789,00 грн. (тридцять три тисячі сімсот вісімдесят дев`ять гривень 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 453,71 грн. (чотириста п`ятдесят три гривні 71 коп.).

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 31.07.2024.

Суддя І.В.Коваленко