Справа № 166/1028/24
Провадження № 2/166/223/24
09 вересня 2024 року смт Ратне
Ратнівський районний суд в складі в складі:
головуючий судді Фазан О. З. ,
з участю секретаря Приймачук О. М. ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 10.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики, який нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фесюк Т.В., відповідно до якого позикодавець, передав у власність позичальнику, грошові кошти у сумі 271000, 00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 10 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього договору, станом на 10.12.2021 становить 1 долар США = 27, 10 гривень, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, але не менше суми, що підлягає сплаті у гривнях і є еквівалентною 10 000 (десяти тисячам 00 центів) доларів США, за офіційним курсом долара США по відношенню до гривні, визначеним Національним банком України на день платежу.
Цим же договором передбачено (п. 1.1), що сторонам роз`яснено вимоги ч.2 ст.533 Цивільного Кодексу України Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.
Відповідно до п.1.2 Договору, щомісячний розмір процентів за цим договором складає 7% від розміру позики. Проценти сплачуються готівкою у гривні за адресою Позикодавця, якщо сторони не дійшли згоди щодо іншого місця передачі.
Відповідно до п.1.3 Договору, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору і Сторони своїми підписами під цим договором підтверджують факт такої передачі.
Відповідно до п.2.1 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику та проценти до 10.06.2022 включно.
Відповідно до п.2.2 Договору, обов`язок позичальника по поверненню позики вважається виконаним в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошей на банківський рахунок позикодавця у розмірі, передбаченому в п.1.1 даного Договору.
Відповідно до п.3.3 за несвоєчасне повернення позики (її частини) позичальник сплачує позикодавцю пеню, яка обчислюється у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.
Однак, у передбачений термін відповідач свої зобов`язання не виконала.
Позивачка просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 на свою користь 718108 грн згідно договору позики від 10.12.2021 року, витрати по сплаті судового збору в сумі 7181,08 грн. грн. та витрати по наданні правничої допомоги адвокатом в сумі 6 000 грн.
Ухвалою суду від 08.07.2024 відкрито провадження у справі.
Ухвалою суду від 31 липня 2024 року закрито підготовче провадження, проведене в режимі відеоконференції відповідно до ухвали суду від 17.07.2024 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 , та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивачки звернулася із клопотанням провести судове засідання без її участі та позивачки, позов підтримують, не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву. Про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено належним чином.
Ухвалою суду від 09.09.2024 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного.
Так, судом встановлено, що 10.12.2021 між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , було укладено договір позики, який нотаріально засвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фесюк Т.В.
Відповідно до п.1 даного Договору позичкодавець передав у власність ОСОБА_2 , як Позичальнику, грошові кошти у сумі 271000, 00 гривень 00 копійок, що є еквівалентом 10 000 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день укладання цього договору, станом на 10.12.2021 становить 1 долар США = 27, 10 гривень, а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, але не менше суми, що підлягає сплаті у гривнях і є еквівалентною 10 000 (десяти тисячам 00 центів) доларів США, за офіційним курсом долара США по відношенню до гривні, визначеним Національним банком України на день платежу.
Цим же договором передбачено (п. 1.1), що сторонам роз`яснено вимоги ч.2 ст.533 Цивільного Кодексу України Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно правовим актом.
Відповідно до п.1.2 Договору, щомісячний розмір процентів за цим договором складає 7% від розміру позики. Проценти сплачуються готівкою у гривні за адресою Позикодавця, якщо сторони не дійшли згоди щодо іншого місця передачі.
Згідно до п.1.3 Договору, грошові кошти, які є предметом цього договору, передані Позикодавцем та одержані Позичальником до підписання цього договору і Сторони своїми підписами під цим договором підтверджують факт такої передачі.
Відповідно до п.2.1 Договору, Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві позику та проценти до 10.06.2022 включно.
Згідно до п.2.2 Договору, обов`язок Позичальника по поверненню позики вважається виконаним в момент передання Позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошей на банківський рахунок Позикодавця у розмірі, передбаченому в п.1.1 даного Договору.
Відповідно до п.3.3 за несвоєчасне повернення позики (її частини) Позичальник сплачує Позикодавцю пеню, яка обчислюється у розмірі 0,2 % від простроченої суми за кожен день прострочення платежу.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.11 ЦКУкраїни, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Нормами ст.524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч..1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За правилами ч.1, 2 ст.533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отриману позику відповідачка у визначений договором позики строк не повернула, а відтак у позивачки виникло право вимоги до відповідачки про повернення вказаних коштів.
При цьому, суд враховує, що оскільки договором позики (розпискою) було визначено еквівалент позиченої суми в доларах США, то позивач, відповідно до ст.533 Цивільного кодексу України, вправі вимагати повернення позики у гривнях в сумі, яка на момент звернення до суду з позовом, станом на 28 червня 2024 року, відповідно до встановленого Національним банком України курсом 40.53 грн і складає 405300 (чотириста п`ять тисяч триста) гривень та суму заборгованості по процентах з 10.12.2021 по 10.06.2022,яка складає 113820(271000*7%*6 місяців - січень , лютий, березень, квітень, травень, червень 2022) гривень .
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
З наданого позивачем копії договору вбачається, що сторони встановили розмір пені, а саме 0,2% відсотка від простроченої суми за кожень день прострочення платежу.
Відповідачка ОСОБА_2 не повернула позичені грошові кошти, тому позовні вимоги про стягнення з неї пені з 28.06.2023 по 28.06.2024 року, тобто за 367 днів, розмір якої складає 198914 ( 271000х 0,2 % = 542 грн х367 днів= 198914) гривень належить задовольнити.
Враховуючи, що відповідачка зобов`язання повернути кошти у строк, визначений договором позики, а саме до 10.06.2022 року, не виконала, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 718034( 405300+113820+198914= 718034) грн, яка складається з 405300,00 грн основної суми боргу, 113820 грн заборгованість за відсотками, пені у розмірі 198914 грн.
Суд також враховує, що відповідачкою доводів позивачки не спростовано, доказів на повернення позивачці коштів не надано.
Відтак, суд дійшов переконливого висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що наявний у матеріалах справи договір про надання правової допомоги від 18.06.2024 року, Додаток № 2 до договору про надання правової допомоги від 18.06.2024 року, квитанція від 18.06.2024 про отримання Мороз від ОСОБА_1 6000 грн на підставі Договору від 18.06.2024 року є підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн. Отже, з відповідачка необхідно стягнути на користь позивачки 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 141, 223, 247, 280, 263-265, 268, 280-282 ,ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості згідно договору позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 718034 (сімсот вісімнадцять тисяч тридцять чотири ) грн заборгованості згідно договору позики від 10.12.2021 року.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати по наданні правничої допомоги адвокатом в сумі 6 000 (шість тисяч) грн.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 7180 (сім тисяч сто вісімдесят ) грн 34 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Ратнівського
районного суду О. З. Фазан