головуючий у суді І інстанції Марфіна Н.В.
УХВАЛА

20 серпня 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором №010-2008-1827 від 12.06.2008 року у загальному розмірі 56016 (п`ятдесят шість тисяч шістнадцять) доларів 16 центів США.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12744 (дванадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн 98 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 12744 (дванадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн 98 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 26 липня 2024 року звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а на ухвалу суду - протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва було ухвалено 12 червня 2024 року. Повний текст судового рішення було виготовлено 24 червня 2024 року.

Таким чином, останній строк оскарження рішення припадає на 24 липня 2024 року. Апеляційна скарга подана 26 липня 2024 року.

Враховуючи наведене, скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію рішення ним та ОСОБА_1 було отримано 26 червня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Враховуючи наведене, причини пропуску оскарження рішення є поважними, тому скаржнику необхідно поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Однак, із апеляційної скарги убачається, що вона не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оскільки не оплачена судовим збором. В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на 30 днів, у зв`язку з введенням воєнного стану.

Проте, Київський апеляційний суд не приймає зазначені доводи, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 обставини не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні (справа «Креуз проти Польщі» (KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року).

Предстанвик ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не вказав обґрунтовані підстави, з якими чинне законодавство пов`язує відстрочення або звільнення від сплати судового збору, оскільки жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про майновий стан ОСОБА_1 не надав.

Апелянтом не було надано доказів про те, що в неї відсутнє рухоме та нерухоме майно, за рахунок якого вона може отримувати доходи, а також про відсутність інших доходів (від підприємницької діяльності, тощо), а тому у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, слід відмовити.

Посилання апелянта на те, що на території України введений воєнний стан, також не є самостійною підставою для звільнення, розстрочення, відстрочення або зменшення сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції докази у підтвердження її майнового стану: декларацію (довідку) про доходи усіх членів сім`ї (заробітна плата, пенсія, стипендія), відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на час звернення із апеляційною скаргою, або ж сплатити судовий збір у передбаченому законом розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Крім того, у відповідності до п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У зв`язку з цим апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з встановленням апелянту строку для усунення недоліку - сплати судового збору в розмірі 19117,47 грн (12 744,98*1,5%), або надання доказів у підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тому апелянту за подання апеляційної скарги на рішення суду потрібно сплатити судовий збір у розмірі 15 294 грн.

Судовий збір має бути сплачено за наступними реквізитами:

отримувач коштів ГУК у м.Києві/Соломян.р-н/22030101;

Код за ;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

МФО банку 899998;

Рахунок отримувача UA0026010;

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Документи, що підтверджують сплату суми судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За наведених обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 червня 2024 року залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що в разі не усунення у встановлений термін недоліків апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Т.О. Писана