КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 вересня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: Таргоній Д.О., Голуб С.А., Слюсар Т.А., розглянувши в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» - адвоката Гонтара Дмитра Олександровича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати в розмірі 425 481, 57 грн та 3% річних в розмірі 70733, 82 грн.

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Житло-Капітал» на користь ОСОБА_1 інфляційні збитки у розмірі 425481,57 грн, 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 70733,82 грн, 4962,16 грн.

29 квітня 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла заява представника ТОВ «ФК «Житло-Капітал» - адвоката Гонтара Д.О. про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року заяву ТОВ «ФК «Житло-Капітал» повернуто особі, що її подала разом із усіма доданими до неї документами.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ТОВ «ФК «Житло-Капітал» - адвокат Гонтар Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції помилково виходив із того, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18.

Вказує, що під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу, так і назва групи органів, визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Наголошує, що після внесення змін відповідно до рішення Ради адвокатів України №118 від 17 листопада 2020 року у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» допускається зазначення групи органів, наприклад, судові органи, що підтверджується судовою практикою Верховного Суду.

Отже, повноваження адвоката Гонтара Д.О. на представництво інтересів ТОВ «ФК «Житло-Капітал» в даній справі підтверджені належним чином, з дотриманням вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції.

В апеляційній скарзі адвокат звертає увагу на правові висновки, зазначені у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 361/4347/17, від 03 серпня 2020 року у справі № 428/3851/19, від 29 листопада 2021 року у справі № 754/3233/20 та на правові висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в подібній справі, викладені у постанові від 18 травня 2023 року по справі № 754/12387/21, провадження № 61-1940св23.

15 липня 2024 року до Київського апеляційного суду представником ОСОБА_2 - адвокатом Демченко О.Б. подано відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Відзив обґрунтований тим, що на офіційному сайті Верховної Ради України наявна затверджена та чинна редакція Рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41, «Про затвердження Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі- Положення), із змінами, внесеними згідно з Рішеннями Ради адвокатів №29 від 14.02.2020, № 118 від 17.11.2020, № 107 від 11.09.2021, № 45 від 29.04.2022, № 32 від 19.05.2023, яким затверджено Положення, згідно рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41,із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 14 лютого 2020 року, №29 із змінами,внесеними рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року №18.

Вказане Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції містить п.п.12.4. п.12, що стосується реквізитів зазначення назви органу, в якому надається правова допомога в редакції, саме відповідно до рішення Ради адвокатів України № 118 від 17 листопада 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, представник ОСОБА_2 - адвокат Демченко О.Б. вважає, що посилання апелянта на невірне застосування нормативно-правового акту, який на час розгляду справи вже не підлягав застосуванню, є хибним, оскільки з врахуванням вимог п. п. 12.4, 12 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом, який має бути не абстрактним органом державної влади, та повинна бути зазначена конкретна назва такого органу, зокрема суду.

За правилом п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції, яка зазначена в ст. 353 ЦПК України, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції, посилаючись на висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18, виходив з того, що ордер, наданий адвокатом Гонтарем Д.О. на підтвердження повноважень щодо представлення інтересів ТОВ «ФК «Житло-Капітал», в тому числі і шляхом підписання заяви, не містить назву суду, в якому адвокатом надається правова допомога.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є необгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», Високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначені в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що «ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Положеннями ч. 3, 4 ст. 62 ЦПК України передбачено, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 26 вищевказаного Закону, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката, як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з пунктами 5, 11, 12.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 листопада 2020 року № 118 ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Вказівка в ордері у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» про те, що правова допомога надається у судах всіх інстанцій є достатнім та необхідним підтвердженням того, що адвокат уповноважений надавати правову допомогу клієнту та представляти його інтереси в будь-яких судах України, а тому не вимагає уточнення/зазначення територіальної, інстанційної, предметної та суб`єктної юрисдикції судів.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №361/4347/17, 03 серпня 2020 року у справі №428/3851/19, від 29 листопада 2021 року у справі №754/3233/20, від 30 листопада 2021 року у справі № 826/17175/18, від 08 лютого 2023 року у справі № 640/30856/21, від 18 травня 2023 року у справі № 754/12387/21.

Як вбачається з матеріалів справи, що заяву про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року подано та підписано адвокатом Гонтарем Д.О. в інтересах ТОВ «ФК «Житло-Капітал».

На підтвердження повноважень представником заявника долучено до заяви ордер серії АА №1428920 від 09 квітня 2024 року на представництво інтересів ТОВ «ФК «Житло-Капітал» в судах України (в тому числі в місцевих загальних судах, апеляційному суді, Верховному Суді).

Відтак, встановивши, що на підтвердження своїх повноважень адвокат Гонтар Д.О. надав суду першої інстанції ордер на надання правової допомоги, який містить усі обов`язкові реквізити, суд апеляційної інстанції вважає, що у суду першої інстанції не було правових підстав для повернення заяви на підставі п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Вказаний висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/847/18, з огляду на те, що в зазначеній справі в ордері на надання правової допомоги в графі «Назва органу, в якому надається правова допомога» були відсутні відомості про судові органи, тоді як у справі, яка переглядається, вказано про надання адвокатом правової допомоги у судах України (в тому числі в місцевих загальних судах, апеляційному суді, Верховному Суді), що в цьому випадку є достатнім для висновку про наявність у Гонтара Д.О. права на підписання заяви від імені ТОВ «ФК «Житло-Капітал».

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/847/18 застосовувала Положення у редакції від 12 квітня 2019 року № 41. Разом із тим, представник ТОВ «ФК «Житло-Капітал» - адвокат Гонтар Д.О. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення у квітні 2024 року, коли діяла нова редакція Положення.

Отже, при поверненні заяви про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року, суд першої інстанції не звернув увагу на вищезазначене, у зв`язку з чим постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для її скасування та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Житло-Капітал» - адвоката Гонтара Дмитра Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 02 травня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 04 вересня 2024 року.

Судді: Д.О. Таргоній

С.А. Голуб

Т.А. Слюсар