ПОСТАНОВА

іменем України

23 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 941/1491/23

провадження № 22-ц/4809/987/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Петрівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2024 року у складі судді Колесник С.І.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, Петрівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця трьох дітей віком до 18 років.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 15 березня 2022 року він був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_2 , а зараз проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 на посаді стрільця-помічника гранатометника в/ч НОМЕР_1 .

У шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на утриманні заявника та проживає з ним.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2023 року по справі № 401/1657/23 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

04 жовтня 2023 року між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб.

ОСОБА_7 є матір`ю дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Діти ОСОБА_7 , після укладення нею шлюбу з заявником, перебувають на його утриманні, ним регулярно сплачуються кошти на утримання дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шляхом перерахування грошових коштів з його банківського рахунку на рахунок дружини (матері дітей).

Тобто, на утриманні заявника перебувають троє неповнолітніх дітей. Встановлення факту перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років має юридичне значення для нього, оскільки є підставою для його звільнення з військової служби відповідно до абз.13 пп. г п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Посилаючись на зазначені обставини просив суд встановити факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років.

Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2024 рокуу задоволенні заявивідмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просив вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його заяви.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 №15 ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією 15 березня 2022 року (а.с.5).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 червня 2023 року у справі №401/1657/23, у якій встановлено, що 21 червня 2022 року сторони у справі уклали шлюб, зареєстрований Світловодським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (вказана інформація міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень та є загальнодоступною).

Під час перебування у шлюбі народилась неповнолітня дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10).

04 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с.7).

ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , є ОСОБА_12 , та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якої, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , є ОСОБА_13 .

Як убачається з акту від 10 жовтня 2023 року, складений ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , заявник з дружиною ОСОБА_2 та трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 постійно проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

30 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини заявника від першого шлюбу, який посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Соломоненко Л.В., зареєстрованим у реєстрі за №320 (а.с.12).

30 жовтня 2023 року ОСОБА_17 підписала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчуром С.М., зареєстровану у реєстрі за №5997, про те, що її діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9 після укладання шлюбу з ОСОБА_1 перебувають на його утриманні та проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заявником не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, наведених у заяві.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Згідно ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, у разі перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Тобто, для отримання правової підстави для звільнення заявника від військової служби необхідно довести факт перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років.

Звертаючись до суду із вказаною заявою ОСОБА_1 зазначав, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 та здійснює утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком якого є ОСОБА_12 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , біологічним батьком якої є ОСОБА_13 .

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Отже, батьки мають рівні обов`язки щодо виховання та утримання дітей, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою або шлюб між ними розірвано, а також незалежно від того, чи проживають батько чи мати разом з дітьми або окремо від дитини (ст. 141 СК України).

Згідно з ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав (п.2 ч.1 ст.164 СК України).

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять доказів звернення заявника до відповідного органу місцевого самоврядування через центр надання адміністративних послуг за місцем його проживання з метою отримання довідки на підтвердження того факту, що дитина знаходиться на утриманні одного з батьків або опікуна, або відмови у видачі такої довідки.

Наданий заявником акт від 10 жовтня 2023 року, складений ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , про те, що заявник з дружиною ОСОБА_2 та трьома неповнолітніми дітьми: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 постійно проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , не може бути прийнятий судом як належний, допустимий та достатній доказ того, що особи дійсно проживають за однією адресою, оскільки складений невідомими особами та не посвідчений органом місцевого самоврядування.

Крім того, колегія суддів погоджується, що заявником не доведено ту обставину, що біологічні батьки дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виконують своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей та не беруть участі у їх вихованні, і що такі обов`язки стосовно дітей ОСОБА_2 виконує виключно ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Гайдаш Євгеній Владиленович, залишити без задоволення, а рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 березня 2024 року -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

О.Л. Карпенко