У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 р. м. Кобеляки

Суддя Кобеляцького районного суду Полтавської області Мороз Т. М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчий комітет Кобеляцької міської ради як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною, -

Встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, в якій просить визнати ОСОБА_2 недієздатним, встановити над ним опіку та призначити його опікуном заявника.

Відповідно до змісту заяви хрещений батько заявника, ОСОБА_2 , є інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_1 проживає разом з ним однією сім`єю та здійснює за ним необхідний для нього постійний догляд.

Надаючи правову оцінку вказаній заяві та доданим до неї матеріалам, суддя дійшов висновку про те, що заява підлягає поверненню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Статтею 55 ЦК України визначено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Відповідно до положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною першою статті 71 ЦПК України визначено осіб, які належать до членів сім`ї чи близьких родичів, а саме - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування.

Отже, чинним законодавством визначено, що член сім`ї (у сімейно-правовому аспекті) - це особа, яка має тісний правовий зв`язок із сім`єю, що грунтується на шлюбі, спорідненні, усиновленні, характеризується спільністю життя та інтересів, наявністю взаємних прав і обов`язків, передбачених сімейним законодавством.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 31.07.2024 року підтверджується, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії паспорта ОСОБА_2 вбачається, що вказана особа зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 22.03.1988 року.

Також до суду надано довідку виконкому Кобеляцької міської ради від 31.07.2024 року про те, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: співмешканець - ОСОБА_2 , 1955 року народження.

Водночас, з висновку КНП «Кобеляцький центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради від 25.07.2024 року та акту обстеження депутата Кобеляцької міської ради Татарка О. О. вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги відсутність інших матеріалів, які підтверджують факт того, що заявник та ОСОБА_2 пов`язані спільним побутом та ведуть спільне господарство, беруть участь у спільних витратах, мають взаємні права та обов`язки, та між ними є відносини, які притаманні членам однієї сім`ї, вважаю, що до справи не долучено доказів того, що ОСОБА_1 є близьким родичем ОСОБА_2 або що вони є членами сім`ї у розумінні статті 3 СК України.

Таким чином, заява і додані до неї матеріали не містять даних, які б давали судді підстави вважати, що ОСОБА_1 є тією особою, яка відповідно до вимог частини третьої статті 296 ЦПК України може звертатись до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Статтею 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Правильність застосування у таких випадках положень пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України підтверджена постановою Верховного Суду від 11 червня 2019 року у справі № 130/2391/18, у якій зазначено, що суд першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про повернення заяви заявнику, оскільки заяву про визнання особи недієздатною подано особою, яка не є членом сім`ї або близьким родичем такої особи.

Керуючись ст. ст. 185, 294, 296, 352-355 ЦПК України, суддя, -

Постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виконавчий комітет Кобеляцької міської ради як орган опіки та піклування про визнання фізичної особи недієздатною - повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя