РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.

за участю секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 в лютому 2024 року звернувся до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок загальною площею 0,40 га, та 0,60 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , на території Зимнівської сільської ради Волинської області.

Позивач зазначає, що заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає, оскільки сестра позивача відмовилась від прийняття спадщини на його користь.

Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, позивач отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Зважаючи на викладене позивач просив визнати за ним право власності на земельні ділянки загальною площею 0,40 га та 0,60 га, що розташовані в АДРЕСА_1 , на території Зимнівської сільської ради Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 01.03.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

За результатами підготовчого засідання суд ухвалою від 01 травня 2024 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.08.2024, за клопотанням позивача, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,40 га в АДРЕСА_1 .

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,60 га задовільнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подавши суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України внаслідок смерті особи відкривається спадщина, до складу якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №26, копією свідоцтва про народження позивача виданого повторно серії НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки загальною площею 0,60 га, що розташована на території Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області.

Вказана земельна ділянка передана у приватну власність ОСОБА_2 на підставі рішення Березовичівської сільської ради народних депутатів від 25.03.1993 року №16/4 «Про розгляд заяв громадян по питанню надання і збільшення земельних присадибних ділянок».

Позивач відповідно до положень ст. ст.1261,1269 ЦК України, є спадкоємцем за законом першої черги та вважається таким, що прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , оскільки звернувся до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законом строк, що підтверджується матеріалами спадкової справи №111/2013 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Наявність інших спадкоємців за законом першої черги чи за заповітом, які б прийняли спадщину, судом не встановлена. Відповідно до наданої суду копії заяви сестра позивача ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

04.12.2023 позивач звернувся до нотаріуса щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, яке складається із земельних ділянок.

Проте, згідно постанови державного нотаріуса Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Хоми Ю.М. від 04.12.2023 №1348/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він не надав правовстановлюючих документів на зазначене вище спадкове майно, та запропоновано звернутися до суду.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що право позивача на успадкування всіх прав та обов`язківпомерлої ОСОБА_2 , підлягає захисту в судовому порядку, оскільки через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, він не може оформити спадкові права в нотаріальному порядку, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері права на спадкове майно є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, 1216-1218,1297 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку загальною площею 0,60 га, що розташована на території Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області, в с.Яковичі, вул. Польова, 5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 15.08.2024.

Інформація про учасників

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає та зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Відповідач: Зимнівська сільська рада Володимирського району Волинської області, , юридична адреса вул.Миру, 2, с.Зимне, Володимирського району Волинської області.

Суддя А.М. ЛУТАЙ