ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/511/23Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В. В.
Провадження № 22-ц/817/699/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

секретар - Панькевич Т.І.

з участю представника ОСОБА_1 - адвоката

Костової Н.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" на рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року, ухваленого суддею Снігурським В.В., повний текст якого складено 20 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Розтоцьке" про визнання відсутнім у відповідача права оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0995 га з кадастровим номером :01:001:0604, що знаходиться на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області

02.09.2016 року вона уклала договір оренди вказаної земельної ділянки з ТОВ «Розтоцьке» строком на 7 років. Державна реєстрація права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена орендарем 03 листопада 2016 року.

В грудні 2021 року вона дізналася, що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено зміни до записів про державну реєстрацію іншого речового права, права оренди щодо вказаної земельної ділянки. Зокрема, право оренди на земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «Західна Агровиробнича компанія», чим змінено орендаря та строк оренди. Підставою для державної реєстрації іншого речового права, крім договору, укладеного з ТОВ «Розтоцьке», вказано додаткову угоду б/н від 11 квітня 2018 року.

Позивач зазначала, що Додаткової угоди від 11 квітня 2018 року про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди не підписувала.

Із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд:

визнати відсутнім право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на земельну з кадастровим номером :01:001:0604, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року позов задоволено. Визнано відсутнім право оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0995 га з кадастровим номером :01:001:0604, що знаходиться на території Чистопадівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області та належить на праві власності ОСОБА_1 , запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про інше речове право номер 17360035 від 03.11.2016 року. Стягнуто з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в користь ОСОБА_1 10749,81 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" просить рішення Зборівського районного суду від 16.05.2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Вказує, що між ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" та позивачкою існували договірні відносини, що свідчить про наявність волевиявлення позивача на укладення спірної додаткової угоди.

Посилається на постанову ВП ВС від 26.10.2022 року по справі №227/3760/19-ц, де суд прийшов до висновку, що важливим є встановлення наявності чи відсутності самого волевиявлення сторони на укладення відповідного договору. Наявність чи відсутність волевиявлення може доводитись різними доказами, в тому числі доказами, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору.

Протягом 2018-2021 року ОСОБА_1 отримувала від ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" орендну плату на виконання спірної додаткової угоди, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та свідчить про наявність волевиявленння ОСОБА_1 на укладення додаткової угоди до договору оренди землі, незважаючи на те, що згідно висновку експерта підписи на вказаній угоді не належать позивачу.

Крім цього, ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" зазначає, що визнання відсутнім права оренди не є неналежним способом захисту.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Костової Н.З., яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Обставини справи.

ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0995 га з кадастровим номером :01:001:0604, яка розташована на території Чистопадівської сільської ради Зборівського (в даний час Тернопільського) району Тернопільської області.

02 вересня 2016 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «Розтоцьке» договір оренди вказаної вище земельної ділянки.

Державна реєстрація права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена орендарем 03.11.2016 року.

Згідно п. 8, Договір укладено на 7 (сім) років (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою).

Пункт 36 Договору оренди землі передбачає, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

Згідно додаткової угоди від 11.04.2018 року по земельній ділянці (кадастровий номер :01:001:0604) про заміну сторони та внесення змін до Договору, новим орендарем земельної ділянки стало ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

Відповідно до п. 4.2 додаткової угоди внесено зміни до пункту 9 Договору оренди та викладеного його в новій редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що складає 7392,53 грн. за рік оренди.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 290734596, сформованим 16.12.2021 року, по земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0604 наявний запис наступного змісту:

-на підставі додаткової угоди від 11.04.2018 року до договору оренди землі б/н, укладеного 02.09.2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Розтоцьке» змінено орендаря земельної ділянки з ТОВ «Розтоцьке» на ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія", установлено строк дії: 7 років., збільшено строк дії договору оренди земельної ділянки до 11.04.2025 року з правом пролонгації, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 17360035;

Згідно висновку експерта № 600/601/23-22 від 12.03.2024 року, підпис у графі «Орендодавець» у додатковій угоді від 11.04.2018 року по земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0604 виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Крім того, підписи від імені:

ОСОБА_1 у графі «Підпис про одержання» у відомостях на виплату готівки №7 від 09.07.2019 року, №8 від 26.10.2018 року, №8 від 05.12.2018 року, № 0 від 12.06.2020 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою;

підписи від імені ОСОБА_1 у відомості на виплату готівки №3 від 13.11.2020 (всього 2 підписи) виконані ОСОБА_1 ;

підпис від імені ОСОБА_1 у видатковому касовому ордері ТОВ "Західна агровиробнича компанія" №1374 від 13.12.2021 виконано ОСОБА_1 ;

рукописний текст, котрий читається «П`ять тисяч дев`ять гривень» у видатковому касовому ордері ТОВ «Західна агровиробнича компанія» №1374 від 13.12.2021 виконано ОСОБА_1 .

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першоїстатті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Із положень частини першоїстатті 627 ЦК України слідує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини другої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За змістом статей 125 і 126 ЗК України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

В силу частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначається Законом №161-ХІV «Про оренду землі».

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №161-ХІV договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Із положень частин 1 статті 14 Закону №161-ХІV слідує, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 cт. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата.

Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін.

Відповідно до вимог ч.5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря.

За змістом ст. 8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом). Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі. У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється. Право суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. За згодою сторін договір суборенди земельної ділянки посвідчується нотаріально.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 (справа № 145/2047/16) констатувала, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що спірна додаткова угода є неукладеною, тому вимоги ОСОБА_1 про визнання відсутнім право оренди у ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на її земельну ділянку вважав обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Зокрема, суд, надавши належну оцінку наявним у справі доказам, висновку експерта, вірно встановив, що позивачка не підписувала додаткової угоди від 11.04.2018 року з ТОВ «Розтоцьке» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія», тобто відсутні докази її вільного волевиявлення на укладення договору і досягнення його істотних умов у встановленій законом формі.

У зв`язку з цим, висновок суду про те, що вищевказана додаткова угода є неукладеною, однак на її підставі проведено державну реєстрацію права оренди належної позивачці земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія», чим порушуються права останньої на користування та розпорядження належним їй майном, грунтується на вимогах закону.

Із урахуванням того, що доводам апеляційної скарги про те, що між ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" та позивачкою існували договірні відносини, що свідчить про наявність волевиявлення позивача на укладення спірної додаткової угоди судом першої інстанції надана належна оцінка, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 отримувала орендну плату від ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" за 2018-2021 року, що підтверджується відповідними платіжними відомостями та свідчить про її волевиявлення на укладення додаткової угоди, колегія суддів оцінює критично, оскільки факт підписання позивачем додаткової угоди про заміну сторони та внесення змін до Договорів оренди спростовано висновком експерта № 600/601/23-22 від 12.03.2024 року.

Цим же висновком експертизи встановлено, що підписи від імені: ОСОБА_1 у графі «Підпис про одержання» у відомостях на виплату готівки №7 від 09.07.2019 року, №8 від 26.10.2018 року, №8 від 05.12.2018 року, № 0 від 12.06.2020 року виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою.

ОСОБА_1 виконано підписи лише у відомості на виплату готівки №3 від 13.11.2020 та у видатковому касовому ордері №1374 від 13.12.2021 року.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Костова Н.З. у суді апеляційної інстанції заперечила отримання позивачкою орендної плати від від ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія" 13.11.2020, оскільки на аркуші, який містить підпис ОСОБА_1 , відсутні будь-які реквізити, які б свідчили, що кошти у сумі 546, 42 грн. були виплачені товариством "Західна Агровиробнича Компанія" як орендна плата. А отримавши орендну плату 13.12.2021 року не від ТОВ Ростоцьке, а від ТОВ "Західна Агровиробнича Компанія", позивачка якраз дізналась про порушення свого права і невідкладно звернулась за правовою допомогою до адвоката, про що зазначила у позовній заяві.

З аналізу відомості на виплату готівки №3 від 13.11.2020 вбачається, що на аркуші, який містить підпис ОСОБА_1 під номером 20 про отримання 546, 42 грн., відсутні будь-які реквізити, які б свідчили, що ця сума є орендною платою і виплачується товариством "Західна Агровиробнича Компанія".

Перший аркуш відомості на виплату готівки від 13.11.2020 року не містить підпису ОСОБА_1 . Також із матеріалів справи не вбачається, що відомість на виплату готівки від 13.11.2020 року була підшита та пронумерована разом з усіма додатками та аркуш, який містить підпис ОСОБА_1 , був частиною цієї відомості і ставлячи підпис за порядковим номером 20 ОСОБА_1 була ознайомлена з першим аркушем відомості, який містить інформацію про платника.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що отримання плати за фактичне користування земельною ділянкою не підтверджує волевиявлення орендодавця на укладення додаткової угоди та не свідчить про досягнення домовленості щодо істотних умов договору оренди строку дії, тощо.

Таким чином, підписи ОСОБА_1 у зазначених документах жодним чином не свідчать про її волевиявлення на укладення додаткової угоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що визнання відсутнім права оренди не є неналежним способом захисту колегія суддів вважає необгрунтованими виходячи із наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) зазначено, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) вказав, що Об`єднана палата звертає увагу на те, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання відсутнім права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» на земельну з кадастровим номером :01:001:0604 призведе до відновлення порушеного права позивачки та із урахуванням висновків, висвітлених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22), у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у справі № 567/3/22, є належним способом захисту порушеного права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" - залишити без задоволення.

Рішення Зборівського районного суду Тернопільської області від 16 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 19 серпня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.