г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3067/23
Номер провадження 2/213/58/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мазуренко В.В.

при секретарі Гусаровій О.С.

за участю представника позивача адвоката Шемет І.О., представника відповідача адвоката Романенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті м. Кривого Рогу ради, про встановлення графіку побачень з дитиною, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з даним позовом, відповідно до якого сторони по справі мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачем з моменту розлучення, тобто з грудня 2021 року. Відповідач чинив перешкоди в спілкуванні позивача з дитиною, та рішенням виконкому від 05.01.2022р. було визначено місце проживання малолітнього з відповідачем, а 01.03.2022р. прийнято рішення про визначення способу участі позивача у вихованні малолітнього ОСОБА_4 . Вказують, що відповідач ухиляється від виконання вказаного рішення, тому звернулась до суду для зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні з малолітнім сином та встановлення участі позивача у вихованні сина, встановити графік побачень з дитиною щотижня, понеділок з 16:00 години до 20:00 години, середа з 16:00 години до 20:00 години, п`ятниця з 16:00 години до суботи 18:00 годин.

Відзив на позов не подавався.

Позивач в судове засідання не з`явилась.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, посилався на обставини викладені у позові.

Відповідач до суду не з`явився.

Представник відповідача просила відмовити у позові, оскільки відповідач не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

Представник органу опіки та піклування до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

10.08.2023р. відкрито провадження у справі, залучено третю особу, зобов`язано надати висновок.

01.02.2024р. закрито підготовче судове засідання, справа призначена до судового розгляду.

07.03.2024р. витребувано докази.

07.05.2024р. витребувано докази.

Вислухваши сторони, дослідивши матеріали, судом встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , батьками якого вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Сторони підтверджували та визнавали, що малолітній ОСОБА_5 проживає з відповідачем, та сторони по справі розлучені.

01.03.2022р. рішенням виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради №84, визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 (а.с.10), а саме: встановлено ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступний графік побачень з дитиною: періодичність: щотижня; порядок, систематичність та тривалість побачень: понеділок з 16:00 години до 20:00 години, середа з 16:00 години до 20:00 години, п`ятниця з 16:00 години до суботи 18:00 годин. Місце побачень у межах м. Кривого Рогу.Зобов`язано матір не порушувати графік. Попереджено батька що він не має права перешкоджати матері спілкуватись з дитиною, та про можливість притягнення до адміністративної відповідальності.

Станом на 01.11.2023р. позивач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_6 , на користь відповідача (а.с.47,48).

21.03.2022р. позивач зверталась до служби у справах дітей з приводу порушення відповідачем графіку побачень з дитиною. Відповідач зі скаргами не звертався (а.с.49). ОСОБА_1 виїхала з України 29.03.2022р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виїхали з України 05.04.2022р. Вказане також свідчить про наявність перешкод позивачу у спілкуванні з сином зі сторони відповідача, що підтверджував представник позивача. Представник відповідача не заперечувала, що сторони по справі проживають в різних країнах. За вказаних обставин, суд вважає підтвердженим наявність створення перешкод зі сторони відповідача позивачу у спілкуванні з сином.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Частиною першою статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Право батька на спілкування зі своїми дітьми, участь у їх вихованні та заборону батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, перешкоджати у здійсненні таких прав щодо виховання дитини, закріплено в ч.1, ч.2 ст. 257 СК України.

У відповідності до ст. 263 СК України спір щодо участі вказаних осіб у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Згідно з нормами ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між батьками та дітьми (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії» від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує.

У пункті 100 рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13) та у пункті 76 рішення Європейського суду з прав людини від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України» (заява № 10383) зазначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України від 07.12.2006 року (п. 54) зазначено: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції ( 995_004 ) не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (див. рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, на підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд дійшов до переконання, що незважаючи на складні стосунки між сторонами, регулярне спілкування позивача з сином не лише не перешкоджатиме нормальному розвитку і вихованню, а і буде сприяти цьому, оскільки роль матері у вихованні є надзвичайно важливою.

При визначенні способу участі позивача у вихованні сина, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дітей даного віку, особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків брати участь у вихованні дитини.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні сина, що не суперечить інтересам дитини та з урахуванням її бажання. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на відносини дитини з батьками.

Крім того, з огляду на оголошений воєнний стан у зв`язку із агресією Російської Федерації проти України, участь у спілкуванні і вихованні дитини має здійснюватися, перш за все, з дотриманням безпеки для життя і здоров`я дитини.

Вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з сином суд вважає обґрунтованими.

Судом не встановлено жодних умов, які б могли усувати позивача від спілкування з сином, до того ж позивач прагне спілкуватись з дитиною, підтримувати родинні стосунки, приймати участь у вихованні.

Таким чином, виходячи перш за все з інтересів дитини, враховуючи малолітній вік, стан здоров`я, наявність місця проживання, усталений режим дня та відпочинку, а також враховуючи обставини справи, обсяг та зміст позовних вимог, суд знаходить достатньо підстав для задоволення позовних вимог.

При встановленні такого способу спілкування буде дотримано розумного балансу на участь матері у вихованні дитини, що є запорукою реалізації повною мірою своїх сімейних прав, та підпорядкування інтересам гармонійного розвитку та виховання дитини в атмосфері турботи, та існуючих традицій у вихованні дітей.

Щодо твердження представника відповідача про неможливість виконання зазначеного позивачем способу та графіку спілкування позивача та дитини, оскільки сторони перебувають не в Україні, суд зазначає, що це не є підставою для обмеження прав позивача в спілкуванні з сином, не доведено відсутність такої можливості, крім того сторони не позбавлені можливості забезпечити спілкування позивача з сином за допомогою програмних застосунків, додатків, месенджерів (Skype, Zoom, WhatsApp, Viber, Telegram, Signal, та ін.).

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 159, 257, 263 СК України, ст.ст. 12,13,76, 81, 258, 259, 265-268, 272-273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Інгулецької районної у місті м. Кривого Рогу ради, про встановлення графіку побачень з дитиною - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити ОСОБА_1 для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступний графік побачень з дитиною:

-періодичність: щотижня;

-порядок, систематичність та тривалість побачень: понеділок з 16:00 години до 20:00 години, середа з 16:00 години до 20:00 години, п`ятниця з 16:00 години до суботи 18:00 годин.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Шемет Ігор Олегович, м. Кривий Ріг, вул. В.Ічкерії, буд 9, оф.2;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований.: АДРЕСА_2 ;

Представник відповідача: адвокат Романенко Олена Сергіївна, м. Кривий Ріг, пр. Південний, 38/24;

Третя особа: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу як орган опіки та піклування, пл.. Гірницької Слави, 1. Код 04052548.

Дата виготовлення повного тексту рішення 05.08.2024р.

Суддя: В.В. Мазуренко