ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2284/24

Провадження № 22-ц/4820/1671/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представника апелянта,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року, суддя Бондарчук Л.А., за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Вакарєвої Ольги Василівни, про визнання недійсним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору,

встановив:

У липні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Вакарєвої О.В., про визнання недійсним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради від 03 липня 2020 року №10 п. 13/41/VІІ, скасування запису про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0149, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149 від 10 вересня 2020 року, №1422.

В обґрунтування позову вказали, що Старокостянтинівська міська рада спірними рішенням передала у власність відповідачу ОСОБА_3 частину земельної ділянки, яка перебуває у користуванні позивачів, зокрема, зі сторони вул. Першого Травня, обмеживши таким чином ОСОБА_1 заїзд до належного йому житлового будинку, в той же час залишивши в його користуванні відповідну частину земельної ділянки, яка знаходиться позаду житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Однак, ОСОБА_3 незаконно змінив конфігурацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка була у його користуванні, після чого спірним рішенням міської ради отримав її у власність.

За таких обставин, позивачі позбавлені можливості приватизувати земельну ділянку площею 0,07 га, по АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням-для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, оскільки частина цієї ділянки перейшла у власність ОСОБА_3 та увійшла до земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149, яка в подальшому була відчужена на користь ОСОБА_4 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року у відкритті провадження у справі відмовлено з тих підстав, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року, яке набрало законної сили, було вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із процесуальним рішення суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просили ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги апелянти зазначили, що підстави позову в даній справі, та у справі, на яку посилається суд, є різними, хоча предмет позову частково ідентичний.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Інші учасники справи в суд не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи судом були повідомлені належним чином.

Заслухавши учасника справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 травня 2022 року у справі №383/53/21 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старокостянтинівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - земельно-аграрний центр «Карат», Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про скасування рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року №20 п.2/37/VІІ, скасування рішення Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 03 липня 2020 року №10 п.13/41/VII, визнання недійсним договору купівлі-продажу №1422 від 10 вересня 2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149, площею 0,07 га, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скасування запису про право власності №38123958 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0149, скасування запису про право власності №37818468 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:018:0149, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149, площею 0,07 га, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0148, площею 0,03 га.

В обґрунтування вищевказаного позову позивачами було зазначено, що спірним рішенням Старокостянтинівської міської ради було незаконно поділено земельну ділянку площею 0,10 га на дві земельні ділянки площею 0,07 га та 0,03 га, з яких передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,07 га за адресою АДРЕСА_1 , чим порушено їх право на земельну ділянку, площею 0,14 га, за адресою АДРЕСА_2 , яка перебуває у їх спільному користуванні. При цьому, як на підставу позовних вимог, позивачі послалися на те, що з ними, як із суміжними землекористувачами, не було погоджено схему земельної ділянки, сформованої на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а також що ОСОБА_3 не мав права на земельну ділянку площею 0,07 га, оскільки спір щодо користування земельною ділянкою загальною площею 0,21 га не було вирішено. Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,07 га, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , є незаконним, оскільки ОСОБА_3 незаконно отримав у власність цю земельну ділянку.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування вказаної норми права зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно тотожні сторони, підстави та предмет спору. Нетотожність хоча б одного із цих елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 дійшла висновку про те, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

В той же час, суд першої інстанції не врахував, що позови у розглядуваній справі та у справі №383/53/21 заявлені з різних підстав.

Зокрема, у даній справі позовні вимоги заявлено з підстав незаконної зміни відповідачем ОСОБА_3 конфігурації земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні за адресою: АДРЕСА_1 , подальшої її поділу та продажу, в той час як у справі №383/53/21 позивачами обґрунтовано порушення їх прав на земельну ділянку площею 0,14 га за адресою АДРЕСА_2 , тією обставиною, що з ними, як суміжними землекористувачами, не було погоджено схеми земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0149, сформованої на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:018:0125, а також безпідставності отримання ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки, позаяк спір щодо правомірності користування землею ОСОБА_3 тривав до часу звернення до суду із відповідним позовом.

Крім того, в даній справі позивачі посилаються на порушення їх прав на користування нерухомим майном, будинком, у зв`язку із відсутністю проїзду до будинковолодіння через незаконний захват частини земельної ділянки ОСОБА_3 .

Ця обставина не була предметом дослідження суду у попередній справі №383/53/21.

При цьому, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, в оскаржуваній ухвалі суд не навів мотивів свого рішення, обмежившись лише встановленням обставин щодо постановлення раніше судового рішення у справі №383/53/21 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, однак фактично не дослідивши цього питання.

Таким чином, висновок суду про те, що є таке, що набрало законної сили, рішення ухвалене про той самий предмет і з тих самих підстав, між тими ж сторонами, є необґрунтованим, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова