Справа № 202/7780/24
Провадження № 2/202/4005/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею і ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2013 року, який був зареєстрований у виконкомі Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

Мають малолітню дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними втрачено почуття взаємної любові та поваги. Шлюбні відносини припинені. Проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет.

Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Дитина проживає разом із нею. Допомога відповідача на утримання дочки є недостатньою та несистематичною. Інших дітей та осіб на утриманні відповідач не має.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 03 липня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила проводити судовий розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. У частині стягнення аліментів позов визнав частково. Просив стягнути аліменти в меншому розмірі.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав:

Судом установлено, що 07 червня 2013 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області складено актовий запис № 08.

Після реєстрації шлюбу дружиною було прийнято прізвище « ОСОБА_4 ».

Також судом установлено, що сторони мають малолітнього дочку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення.

Виходячи з взаємовідносин між сторонами, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а саме втрати сторонами почуття любові та поваги один до одного, приймаючи до уваги всі обставини життя сторін, зокрема, обоюдне небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила, тому прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « ОСОБА_4 », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то суд виходить, що згідно з частиною 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому слід мати на увазі, що спір щодо надання матеріальної допомоги на утримання може містити незгоду між батьками як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно.

В даному випадку факт звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів свідчить про наявність між сторонами спору щодо надання відповідачем утримання дитині.

Суд вважає, що відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення повноліття.

Отже, з урахуванням матеріального стану сторін, всіх інших обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки слід визначити в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 10 червня 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття.

На переконання суду, такий розмір аліментів відповідає законодавству, є необхідним для забезпечення розвитку дитини і матеріальний стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі, оскільки він не має інших дітей та утриманців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1211 грн. 20 коп.

У свою чергу, відповідно до закону позивач звільнена від сплати судового збору в частині вимоги про стягнення аліментів.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп., а також у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитинизадовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 червня 2013 року виконавчим комітетом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08.

Прізвище дружині після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 10 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія МАРЧЕНКО