У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дегтяренко К.С., за участі секратаря судових засідань Чейпеш В.В, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колотуха Іван Олексійович про забезпечення позову в цивільній справі № 308/14776/24 (провадження № 2/308/2993/24) за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колотухи Івана Олексійовича до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю,-

встановив:

Представник позивач ОСОБА_1 адвокат Колотуха І.О. звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Разом з позовною заявою від адвоката Колотуха І.О., надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :28:001:0036 на якій знаходиться приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 та забороною ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи з будівництва бані, каркасної бетонної стіни та стіни з шлакоблоків та інші будівельні роботи позаду та збоку впритул приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :28:001:0036 на якій знаходиться вказане приміщення.

Вказана заява була передана судді 09 вересня 2024 року.

У заяві заявник вказує, що згідно з договору купівлі продажу від 30.12.2013 позивач придбала у власність нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщенням (торгово-офісне приміщення), яке знаходиться в будинковолодінні АДРЕСА_1 , право власності на майно позивача підтверджується також Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №15707867, дата та час формування 30.12.2013 11:12:27, об`єкт: торгово-офісне приміщення, розмір частки:1, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 28.03.2022 №515/10-21 по цивільній справі № 308/4049/16-ц огорожа, яка охоплює земельні ділянки, належні відповідачу, і прибудинкову територію будинковолодіння АДРЕСА_1 , перешкоджає в доступі позивачу до належного їй майна і повноцінного використання цього майна, що призводить до недоотримання доходів позивачем по справі близько 20000, 00 гривень щомісяця.

Позивач звертаючись зі скаргою до Управління ДАБК Ужгородської міської ради від 21.11.2018 року зазначала, що відповідач незаконно у загородженій території побудувала баню та відкритий басейн без дозвільних документів, та фактично повністю на земельній ділянці яка не перебуває у неї ні у власності ні в оренді, а є комунальною землею, однак ніяких дієвих заходів вжито не було зі сторони Ужгородської міської ради, що змушує позивачку самотужки звертатися до суду за захистом своїх порушених прав власника приміщення.

Відповідно план-схеми № 2 висновку експерта, вбачається, що самовільно збудована будівля бані розташована фактично 80% на прибудинковій території впритул приміщення позивача, що створює труднощі позивачу у користуванні та обслуговуванні свого приміщення комерційного призначення та завдає йому збитків, через неможливість повноцінного використання приміщення, заблокування банею з прибудовою до другого поверху виходу у двір, що по суті повністю паралізує використання приміщення з лівого боку від фасаду та позаду нього.

Крім того, адвокат зазначає, що не дивлячись на рішення судів про знесення огорожі, відповідач продовжує будівельні роботи позаду бані, будуючи нову огорожу з шлакоблоків та бетонуючи каркасну конструкцію позаду приміщення позивача, обмежуючи таким чином йому доступ із іншого боку приміщення. Всі самовільні дії по будівництву на прибудинковій території відповідач проводить без погодження з позивачем та без будь-яких документів на земельну ділянку яка примикає до приміщення позивача.

Представник позивача вважає, що для виконання рішення суду та уникнення в майбутньому труднощів у його виконанні ефективним заходом забезпечення позову буде заборона будівельних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :28:001:0036, на якій знаходиться приміщення 2 будинку АДРЕСА_1 , а також з метою недопущення приватизації чи отримання в оренду, що значно утруднить знесення самовільної прибудови, яку можуть узаконити по факту у випадку оформлення землі під нею, необхідно не допустити ймовірні зазначені дії, шляхом накладення арешту на таку земельну ділянку.

Позивач вважає, що у даному випадку слід вжити заходи забезпечення позову, а саме :

- накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :28:001:0036 на якій знаходиться приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи з будівництва бані, каркасної бетонної стіни та стіни з шлакоблоків та інші будівельні роботи позаду та збоку впритул приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :28:001:0036 на якій знаходиться вказане приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення виходячи із наступного.

Відповідно роз`яснень Верховного суду України, викладених у п. 1 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 р., єдиною підставою для забезпечення позову є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

У відповідності до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідності вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Беручи до уваги предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зокрема шляхом попередження проведення будівельних робіт, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді заборони відповідачу ОСОБА_3 проводити будь-які будівельні роботи з будівництва бані, каркасної бетонної стіни та стіни з шлакоблоків та інші будівельні роботи позаду та збоку впритул приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :28:001:0036 на якій знаходиться вказане приміщення.

Разом з тим представником позивача не надано суду документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку :28:001:0036, що позбавляє суд можливості накладення арешту на таку, оскільки це може вплинути на права інших осіб, які не є учасниками справи.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду зазначеного клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом. Вжиття заходів забезпечення позову, у даному випадку, суд вважає вимушеним заходом, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити виконання рішення суду через відчуження майна відповідачами.

Судом не встановлено підстав, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.151-153, 260 ЦПК України, -

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колотуха Іван Олексійович про забезпечення позову в цивільній справі № 308/14776/24 (провадження № 2/308/2993/24) за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колотухи Івана Олексійовича до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 проводити будь-які будівельні роботи з будівництва бані, каркасної бетонної стіни та стіни з шлакоблоків та інші будівельні роботи позаду та збоку впритул приміщення 2 будинковолодіння АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером :28:001:0036 на якій знаходиться вказане приміщення.

Позивач: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживає: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали направити учасникам справи для відома та виконання.

Копію ухвали направити до Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгород ( м. ужгород, вул. Заньковецької,10 для виконання.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та підлягає негайному виконанню.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя К.С. Дегтяренко