ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8446/24 Справа № 175/2850/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 ,про зобов`язання вчинити певні дії,

- за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

11.08.2020 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 ,про зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивачка просила зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити відомості про реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, кадастровий номер :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2011 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 021599.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області поновити відомості про реєстрацію у Державному земельному кадастрі, земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2011 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №021599.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

22.07.2024 року від Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що неможливо поновити відомості щодо зазначеної земельної ділянки у зв`язку з тим, що вона перетинається з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:017:0597, площа співпадіння 100%.

Крім того, відсутні відомості про документ, що посвідчує право власності позивачки на земельну ділянку (Державний акт на право приватної власності на землю).

Відсутність зареєстрованих речових прав протягом року з дня державної реєстрації в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку стало підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відповідно до пп.2 п.114 Постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 року.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Від представника Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.177-180), у судове засідання не з`явились, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, без змін, з наступних підстав.

Судом першої встановлені наступні обставини справи.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВРП №020014 від 09 грудня 2011 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 купила земельну ділянку площею 0,120 гектарів у межах згідно планом, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Нікітюк Г.М.(а.с.7).

Зазначене також підтверджується Витягом з державного реєстру правочинів(а.с.8).

22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до відділу Держгеокадастру у Дніпровському районі в якій просила вилучити належну їй на праві власності земельну ділянку з архіву(а.с.10).

Листом №-4-0.21-1161/104-20 від 01 липня 2020 року було розглянуто заяву ОСОБА_1 розглянуто та повідомлено про відсутність відомостей про документ, що посвідчує право на земельну ділянку(Державний акт на право приватної власності на землю) в програмному забезпеченні ведення державного земельного кадастру та в електронних реєстрах Державного реєстру земель, земельна ділянка кадастровий номер :02:017:0658 була перенесена до архівного шару. Одночасно повідомлено про неможливість поновлення відомостей щодо зазначеної земельної ділянки у зв`язку з її перетином з земельною ділянкою :02:017:0597 площа спів падіння 100%(а.с.11).

Згідно витягу з поземельної книги земельної ділянки з кадастровим номером :02:017:0658, зазначено: власник земельної ділянки ОСОБА_1 ; документ, який є підставою виникнення Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09 грудня 2011 року №2285; документ що посвідчує право Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ №021599; реєстраційний номер - 01(а.с.12).

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки документ що посвідчує право Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ №021599 не був визнаний недійсним, державна реєстрація земельної ділянки не скасована, а отже підлягають поновленню відомості про реєстрацію у Державному земельному кадастрі, земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2011 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №021599.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що земельна ділянки кадастровий номер :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на 100% співпадає з земельною ділянкою, кадастровий номер :02:017:0597, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відсутність зареєстрованих речових прав протягом року з дня державної реєстрації в Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку стало підставою для скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відповідно до пп.2 п.114 Постанови КМУ «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» № 1051 від 17.10.2012 року.

Суд першої інстанції виходив із того, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ №021599 не був визнаний недійсним, державна реєстрація земельної ділянки не скасована, а отже підлягають поновленню відомості про реєстрацію у Державному земельному кадастрі, земельної ділянки кадастровий номер :02:017:0658, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 2011 року та державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №021599.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

В даному випадку є законодавча колізія, яка вирішується шляхом застосування норм Конституції України, яка є Законом прямої дії.

Так, відповідно до статті 8 Конституції України, вУкраїні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Позивачка набула право власності на земельну ділянку відповідно до норм чинного законодавства України, а отже має право реалізовувати це право.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 10.09.2024 року.

Судді: