КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9176/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

У жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовувало тим, що 18 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір №417697517.

Відповідно до умов Договору Товариство надає клієнту кредит в розмірі 22000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 в сумі 92513,18грн., з яких: - 20957,31грн. сума заборгованості за основним боргом; - 71555,87грн. сума заборгованості за відсотками.

Просило суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №417697517 в розмірі 92513,18грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року в задоволенні зазначеного вище позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» подало апеляційну скаргу, в якій посилалося на те, що рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що суд першої інстанції поверхнево розглянув справу та дійшов помилкового висновку про недоведеність передачі первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за укладеним із ОСОБА_1 кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс».

Враховуючи вимоги ЦПК України, суд першої інстанції повинен був перед відкриттям провадження у справі залишити позовну заяву без руху та надати можливість усунути наявні недоліки шляхом подачі відповідних доказів, відсутність яких стала підставою відмови у задоволенні позову.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не було повідомлене судом про необхідність надання додаткових доказів для всебічного й повного з`ясування обставин справи, судом не витребовувалися відповідні докази у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №20102022, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №417697517 від 18 червня 2021 року.

Сторони за вказаним договором факторингу досягли згоди щодо всіх його істотних умов, визначили межі, обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора, порядок передачі документів новому кредитору, що підтверджують права вимоги до боржників, ціну договору та порядок розрахунку між сторонами за відступлення.

Укладаючи договір факторингу з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», ТОВ «Таліон плюс», гарантував дійсність відступленого права вимоги, що узгоджується з умовами договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року.

Відповідач ОСОБА_1 не надала суду доказів недійсності переданої вимоги, а тому в силу ст. 204 ЦК України правомірність такої вимоги презюмується.

На підтвердження факту передачі первинним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги за укладеним із ОСОБА_1 кредитним договором на користь ТОВ «Таліон плюс», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить прийняти витяг з договору відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та витяг з реєстру прав вимог №167 від 04 січня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, отриманий від ТОВ «Таліон плюс». Вважає, що додані до апеляційної скарги докази за своєю правовою природою не є новими та лише додатково свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 18 червня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний Договір №41769517.

Договір підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надає позичальнику кредит, у вигляді кредитної лінії, в розмірі 22000грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користуванням кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги.

31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до Реєстру прав вимоги від 06 березня 2023 року до Договору факторингу 20102022 від 20 жовтня 2022 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в загальному розмірі 92513,18грн.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з недоведеністю набуття права вимоги.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Відповідно до положень ст. ст. 1077, 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

В обґрунтування заявлених вимог на підтвердження переходу до позивача права вимоги за договором №41769517 від 18 червня 2021 року укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду: копію договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до умов якого, ТОВ «Таліон плюс» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Таліон плюс» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі прав вимоги; витяг з Реєстру прав вимоги №2 від 06 березня 2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 92513,18 грн., з яких: 20957,31 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 71555,87 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Разом з тим, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не надало суду належних та допустимих доказів того, що ТОВ «Таліон плюс» належало право вимоги за договором №41769517 від 18 червня 2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

До позовної заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» була додана копія додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», згідно з яким вказаний договір факторингу викладений у новій редакції. Водночас, даний договір факторингу є рамковим, у тексті договору не визначено конкретно які саме права вимоги передаються/відступаються на користь ТОВ «Таліон Плюс».

Пунктами 2.1., 4.1. договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що відповідні права вимоги, які відступаються ТОВ «Таліон Плюс», визначаються Реєстрами прав вимоги. Наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги.

Відтак, сам по собі текст договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року не підтверджує перехід прав вимоги за договором №41769517 від 18 червня 2021 року укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс».

До матеріалів позовної заяви не додано копії відповідних Реєстрів прав вимоги, з яких можна було б встановити, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №41769517 від 18 червня 2021 року та розмір такого права вимоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що суд першої інстанції мав залишити позовну заяву без руху з підстав ненадання відповідних доказів, або ж витребувати відповідні докази у позивача. Ненадання позивачем доказів не може бути підставою для залишення позовної заяви без руху, витребування у позивача доказів на підтвердження позовних вимог суперечить вищенаведеним положенням ЦПК України.

У апеляційного суду відсутні підстави для прийняття витягу з договору відступлення прав вимоги №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та витягу з реєстру прав вимог №167від 04 січня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, оскільки вказані докази не надавалися до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи підстави для їх прийняття, позивачем не наведено жодних поважних причин, з якими пов`язане ненадання таких доказів до суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило здійснювати судовий розгляд в спрощеному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на те, що ОСОБА_1 не оспорювала наявність у нього прав вимоги до неї за договором №41769517 від 18 червня 2021 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 була повідомлена про відступлення права вимоги за вказаним договором.

Також зі справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримувала судових повісток, направлена судом на адресу її реєстрації кореспонденція повернулася без вручення.

Колегія суддів критично ставиться до доводів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що копія витягу з договору відступлення прав вимоги № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та витягу з реєстру прав вимог №167 від 04 січня 2022 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, не є новими доказами, а лише додатково свідчать про обґрунтованість позовних вимог. Такі доводи апелянта не ґрунтуються на нормах процесуального закону. Долучені до апеляційної скарги документи є новими доказами.

Колегія суддів враховує, що умовами договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року визначено, що Реєстри прав вимоги, які мають визначати перелік прав вимоги і передаються ТОВ «Таліон Плюс», підписуються обома сторонами. Доданий до апеляційної скарги витяг з реєстру прав вимог №167 від 04 січня 2022 року сформований працівником ТОВ «Таліон Плюс» в односторонньому порядку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба