Провадження №2/225/297/2024
Справа №225/1041/24
Дзержинський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Качаленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Федорцової І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Торецької міської військової адміністрація Бахмутського районного Донецької області до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських правта стягнення аліментів,-
В червні 2024 року позивач Торецька міська військова адміністрація Бахмутського районного Донецької області звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Служба у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» про позбавлення батьківських правта стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначив, що на обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області перебуває малолітня дитина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є відповідач, яка після народження дитини покинула її у акушерсько-гінекологічному відділенні КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька. Реєстрація народження покинутої дитини здійснювалася на підставі розпорядження керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 31.07.2019 № 626р, відповідна заява до органів реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію народження подавалася службою у справах дітей. Розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області від 04.09.2019 № 681р малолітній ОСОБА_2 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Розпорядженням керівника військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області від 10.12.2019 № 937р малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було влаштовано на повне державне забезпечення до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка», де дитина перебуває до теперішнього часу. Від самого народження дитини і дотепер відповідач не зверталася до служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області, в тому числі з будь-яких питань, які стосувалися би її дитини. З часу перебування дівчинки в будинку дитини відповідач дочку не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, не телефонувала, листів не надсилала, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювала. Позивач просить позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_2 та стягнути аліменти на її утримання.
Позивач до судового засідання не з`явився, надава заяву про розгляв справу за відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи булла належним чином повідомлена, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала, про причини неявки суд не інформувала.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області до судового засідання не з`явилась, просила позов задовольнити та розглянути справу за її відсутності.
Представник третьої особи КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» до судового засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.
Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Так, Торецька міська військова адміністрація Бахмутського районного Донецької області вправі звертатися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав матері відносно дитини.
У ч.1 ст.164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них.
Відповідно до пункту 2 ст.164 Сімейного кодексу України, мати та батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
Так у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилався на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, схваленої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, і ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, а також ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціальногорозвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвиткудитини.
Згідно статті 12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані поважати дитину, виховувати її, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.
За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людинисвідчить про те, щопитання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.
Суд зазначає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечення медичним доглядом, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних цінностей та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.
Судом встановлено, що 06.06.2019 завідуючою акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька Лобановою Н.Д.. лікарем педіатром дитячого відділення КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька Сачко Ю.В., у присутності старшого інспектора ЮПСП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області Земцова А.А. та тимчасово виконуючого обов`язки начальника служби у справах дітей військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області Івашова І.В., складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно зазначеного акту та медичного свідоцтва про народження від 31.05.2019 № 88, виданого КНП «Центральна міська лікарня» м. Торецька, матір`ю дитини є громадянка України ОСОБА_1 , відомості про інших родичів дитини відсутні. У зв`язку з чим, керівником військово-цивільної адміністрації м.Торецьк 31.07.2019 року видано розпорядження №626р «Про реєстрацію народження ОСОБА_2 ».
Відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відомості про батька дитини записані відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України, що підтверджено також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.
Розпорядженням керівника ВЦА м.Торецьк №681р від 04.09.2019 року, малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Розпорядженням керівника ВЦА м.Торецьк №937р від 10.12.2019 року, малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано до державного закладу КУОЗ «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення.
Відповідно до листа КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» №01/07-108 від 16.04.2024 року, малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на повному державному забезпеченні дитячого будинку з 19.12.2019 року. За час перебування малолітньої в будинку дитини, відповідач ОСОБА_1 доньку не відвідувала, життям та здоров`ям не цікавилась, не виявляла батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавала, не телефонувала, листів не надсилала, ніяких заходів щодо повернення дитини до родини не здійснювала.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 30.03.2024 року начальником ССД Торецького МВА Бахмутського району Донецької області ОСОБА_3 , головним спеціалістом ССД Торецької МВА Бахмутського району Донецької області ОСОБА_4 було проведено обстеження умов за місцем реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено незадовільні умови проживання. Квартира знаходиться у непридатному для проживання стані, вікна частково вибиті, квартира та будинок постраждалі внаслідок проведення на території Торецької МТГ бойових дій.
Згідно Висновку Торецької МВА Бахмутського району №01/24 від 30.04.2024 року є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відтак, в ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 від самого народження своєї дочки ОСОБА_2 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків відносно неї, не виконує обов`язків щодо належного виховання та утримання дитини, не дбає про її добробут, матеріальне забезпечення, здоров`я, фізичний та розумовий розвиток, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі.
Доказів, які б свідчили про те, що відповідач в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо своєї дочки ОСОБА_2 , судом не встановлено.
У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідача вплине на інтереси дитини, який не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду.
Крім того, при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно з ст.169 СК України, відповідач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав.
Щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розміраліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.
Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.
Відповідно до вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких обставин суд вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 та стягнути з неї аліменти на утримання дитини.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.В. Качаленко