Справа № 369/6227/24
Провадження № 2-о/369/318/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

при секретарі Херенковій К. К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу № 369/6227/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року представник заявник ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що 11 листопада 2011 року між заявником та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який розірвано 08 червня 2017 року на підставі Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області.

За період шлюбу народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27 грудня 2016 року заочним рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області із заявника на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи 30 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

04 травня 2017 року на підставі виконавчого листа від 21 березня 2017 року Вишневським ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 53827137 про стягнення аліментів.

09 жовтня 2023 року в межах ВП № 53827137 виконавчим органом винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи заявника.

Зазначає, що станом на день винесення постанови, загальна сума боргу по аліментам на дитину склала 134 713,50 гривень.

Проте, на думку заявника дана сума боргу не відповідає дійсності, адже згідно виписки Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" з 01 січня 2017 року по 26 жовтня 2023 року ним за період з 14 серпня 2019 року по 28 лютого 2023 рік було сплачено ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки на підставі вищезазначеного рішення суду в сумі 203 329,56 гривень.

Зі слів заявника, будь-яких інших боргових зобов`язань, окрім сплати аліментних, у нього перед ОСОБА_2 не існує.

02 листопада 2023 року заявник звернувся до Вишневського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) з заявою про перерахунок суми боргу по аліментах в межах виконавчого провадження з підстав відсутності інших боргових зобов`язань перед колишньою дружиною.

Станом на день подання заяви до суду перерахунок не здійснено. Заявник зазначає, що встановлення факту перерахунку коштів ОСОБА_2 саме як аліментів стане підставою для проведення правильного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, у зв`язку з чим заявник звертається до суду з заявою про встановлення даного юридичного факту.

Таким чином, заявник просить суд встановити факт того, що сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 платежі в період з 01 січня 2017 року по 26 жовтня 2023 року ,за відсутності інших боргових зобов`язань є аліментами на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 квітня 2024 року провадження у справі було відкрито в порядку окремого провадження із призначенням судового засідання.

03 червня 2024 року на адресу суду від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 адвоката Демакової Ярослави Олександрівни надійшов відзив, в якому вона просила відмовити у задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення. У відзиві зазначила, що заінтересована особа ОСОБА_2 заперечує факт сплати ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки. Вказує, що після розірвання шлюбу, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні. Незважаючи на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року про стягнення аліментів та відкриття виконавчого провадження № 53827137 на підстави виконавчого листа за вищевказаним рішенням, заявник тривалий час, а саме з жовтня 2020 року будь якої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, аліменти не сплачує. Внаслідок вказаної обставини, за ОСОБА_1 утворилася заборгованість по виплаті аліментів за період з жовтня 2020 року по грудень 2023 року у розмірі 146 077,50 грн. Крім того, зазначає, що кошти у розмірі 203 329,56 грн. були перераховані заявником на користь ОСОБА_2 не в рахунок аліментних платежів, а внаслідок усної домовленості між сторонами. Також зазначає, що вказані платежі були не періодичними, різними сумами, не мали призначення платежу саме на сплату аліментів, у зв`язку із чим, представник заінтересованої особи просить відмовити у задоволенні вказаної заяви за безпідставністю.

Заявник у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Будь-яких заяв, клопотань станом на момент винесення рішення по справі до суду не надходило.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином. Представник заінтересованої особи надала суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі ОСОБА_2 та її представника. Проти задоволення заяви заперечувала та просила відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Заінтересована особа Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи сповіщена належним чином. Будь-яких заяв, клопотань станом на момент винесення рішення по справі до суду не надходило.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.(ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Статтею 293 ЦПК України передбачено, що суд, серед інших, розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Визначений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 10 липня 2013 року Соломіївською сільською радою Дубровицького району Рівненської області (актовий запис від 10 липня 2013 року № 15).

Батьками у вказаному свідоцтві вказані: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено, шлюб, зареєстрований 11 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Соломіївській сільській раді Дубровицького району Рівненської області, актовий запис №10 розірвано.

04 травня 2017 року на підставі виконавчого листа від 21 березня 2017 року, виданого Дубровицьким районним судом Рівненської області на виконання рішення Дубровицького районного суду Рівненської області щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 вересня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття, Вишневським ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження № 53827137 про стягнення аліментів.

09 жовтня 2023 року в межах ВП № 53827137, головним державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Хайдарі Рустамом Рахмановичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника.

Згідно виписки з АТ Комерційний банк «ПриватБанк» по картці/рахунку № НОМЕР_2 від 26 жовтня 2023 року, щодо операцій переказу коштів на користь одержувача ОСОБА_2 за період 01 січня 2017 року 26 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 здійснював нерегулярні платежі у різному розмірі на користь ОСОБА_2 у період з 14 серпня 2019 року по 13 грудня 2019 року та з 20 травня 2022 року по 28 лютого 2023 року.

02 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вишневського ВДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про перерахунок суми боргу по аліментам в межах ВП № 53827137 з підстав відсутності інших боргових зобов`язань перед ОСОБА_2 .

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 53827137, виданої головним державним виконавцем Хайдарі Р.Р., ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2023 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 146 077,50 грн.

Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб.

У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 КК України.

В контексті приписів статті 141 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав, і не звільняє від обов`язків щодо дитини, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, та утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до вимог статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до вимог ст.ст.151,153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Частиною 2 ст. 155 СК України закріплено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Одним із способів виконання батьками обов`язку утримувати дитину, є стягнення аліментів за домовленістю сторін або за рішенням суду. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні, і має право на особисте спілкування з нею. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої Законом.

Положеннями Сімейного кодексу України визначено, що сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані із особою, а тому не можуть бути передані іншій особі (ч.1 статті 14, ч.1 статті 15 Сімейного кодексу України). Разом з тим, в силу настання певних юридичних фактів (дій чи подій), які мають бути підтверджені виключно цивільно-правовими актами (свідоцтво про смерть) чи рішенням суду (про позбавлення батьківських прав, визнання недієздатним, померлим, безвісно відсутнім), та позбавляють особу користуватися батьківською правосуб`єктністю, такі права та обов`язки припиняються, та не потребують додаткового підтвердження того, що один із батьків самостійно виконує їх.

Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами ч.ч.1,6 ст.81ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт сплати коштів на користь ОСОБА_2 як аліментів на утримання спільної дитини, який просить встановити заявник, потрібен йому для захисту свої прав та інтересів, а саме для проведення правильного розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду було подано копії виписки з АТ Комерційний банк «ПриватБанк» по картці/рахунку, згідно якої платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_2 . З вказаної виписки вбачається, що в період часу з 01 січня 2017 року по 26 жовтня 2023 року на користь ОСОБА_2 було сплачено 203 329,56 грн.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Демакова Ярослава Олександрівна у відзиві посилається на те, що заявником дійсно були перераховані на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 203 329,56 грн, але вони не є аліментними платежами. Зазначає, що ці кошти за усною домовленістю, як і просив заявник, були обмінені в долари США та повернуті йому в еквіваленті. Крім того вказує на те, що в призначенні платежів не зазначено будь-яких слів, словосполучень, які б свідчили про те, що ці кошти є аліментними.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) зазначено, що боржник стверджував, що грошові кошти сплачував як добровільну виплату аліментів. Будь-яких доказів на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем до суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження відмови стягувача від отримання банківських переказів від боржника. Суд врахував, що при грошових переказах через термінал самообслуговування банку у платника не було технічної можливості самостійно зазначати призначення платежу, всі платежі позначалися як «поповнення банківської картки в терміналі самообслуговування».

Аналогічні позиції висловлені у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22) та у постанові Верховного Суду від 17 травня 2023 року у справі № 199/2951/21 (провадження № 61-1769св23).

Судом встановлено, що обов`язок по сплаті аліментів у заявника виник 30 вересня 2016 року. Однак, з матеріалів справи не вбачається, що до звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною заявою, у нього існувало будь-яке інше грошове зобов`язання перед ОСОБА_2 .. Заінтересованою особою у відзиві зазначено про існування таких зобов`язань, але будь-яких належних доказів на підтвердження цього не надано.

Таким чином, суд робить висновок про те, що кошти у розмірі 203 329,56 грн. були перераховані ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментних зобов`язань. Не зазначення відомостей про таке призначення платежу як «аліменти», не спростовує того, що перерахунок коштів на користь ОСОБА_2 заявник здійснював саме з метою сплати аліментів.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі №206/2658/22.

Таким чином, суд оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, приходить до висновку про доведеність факту сплати ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 платежів в період з 01 січня 2017 року по 26 жовтня 2023 року, за відсутності інших боргових зобов`язань як аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 платежі в період з 01 січня 2017 року по 26 жовтня 2023 року у розмірі 203 329,56 грн. є аліментами на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: І.О. Фінагеєва