Єдиний унікальний номер 722/791/24
Номер провадження 2-о/722/101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Ратушенка О.М.

секретаря судового засідання Козак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни справу за заявою ОСОБА_1 , поданої від її імені адвокатом Степаненко Артемом Тарасовичем, заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

16.04.2024 року адвокат Степаненко А.Т. діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_3 .

На обґрунтування заявлених вимог вказував на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у шлюбі з 1993 року по 2018 рік. У шлюбі у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.09.2018 року шлюб було розірвано, проте через певний час після цього, колишнє подружжя відновило проживання разом однією сім`єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу та продовжили вести спільне господарство (мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, всі свята проводили в колі рідних та друзів, про що свідчать спільні фотографії за різні періоди часу починаючи з 2018 та закінчуючи 2023 роком, які додаються до даної заяви).Повторно реєструвати шлюб не поспішали, оскільки у цьому, зважаючи на вік вже не було нагальної потреби. З 2019 року по 2023 рр. проживали спільно за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №1182 про склад сім`ї від 23.11.2023 року виданою виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області.

ОСОБА_3 , був військовослужбовцем, а саме молодшим сержантом, водієм вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 . Під час його перебування в зоні бойових дій, заявниця на постійній основі забезпечувала свого чоловіка продуктами харчування, ліками, одягом та всіма необхідними речами, тобто, піклувалась про нього, що можуть підтвердити свідки: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

05.07.2023 року ОСОБА_3 зник в районі н.п. Берестове Бахмутського району Донецької області під час наступально-штурмових дій противника та на даний час вважається зниклим безвісти, що підтверджується Сповіщенням сім`ї №2/1278 виданим ІНФОРМАЦІЯ_4 19.07.2023 року та Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.07.2023 року, номер кримінального провадження №0000925 та від 20.07.2023 року, номер кримінального провадження №0000211.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №8-3 від 12.09.2023 року виданий Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_3 з 03.08.2023 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Заявниця звернулась до військової частини НОМЕР_1 з питань отримання виплати, як член сім`ї безвісно зниклого військовослужбовця ОСОБА_3 , проте їй було в усній формі повідомлено, що відсутні підстави для отримання виплат, оскільки шлюб не було зареєстровано, і підтвердженням спільного проживання могло б стати рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.

Таким чином, з метою надання заявниці можливості належним чином реалізувати її право на отримання виплат, у зв`язку із тим, що вона є членом родини зниклого безвісти військовослужбовця, виникла необхідність даного звернення до суду.

26.06.2024 року через систему «Електронний суд» від представника В/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 до суду надійшов відзив на заяву, згідно якого останній просив відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбі. В обґрунтування відзиву вказував на те що, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. На їхню думку додані до заяви копії документів, спільні фотографії, роздруківки особистого листування, не підтверджують факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

02.07.2024 року від представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Степаненко А.Т. на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У поданій відповіді на відзив, представник заявниці ознайомившись із твердженнями, що зазначені представником військової частини НОМЕР_1 , не погоджується із ними та їх правовою оцінкою з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У свою чергу, за положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя,

Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження N 14-13 Оце 19) зроблено висновок, що "вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3,74 СК України)".Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16- ц (провадження №14-283цс18) вказано, що згідно із абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц (провадження №14-130цс19) Велика Палата. Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має встановити факти спільного проживання однією сім`єю; ведення спільного побуту; взаємних прав та обов`язків (статті 3, 74 СК України). Предметом доказування у справах про встановлення факту пробивання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. (Постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року №490/4949/17).

Враховуючи вищевикладене, вважає, шо суду надані належні та достатні докази того, що заявниця та ОСОБА_3 дійсно проживали однією сім`єю, як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільні витрати, разом вели спільне домашнє господарство. Фактично виконували права та обов`язки подружжя.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник Степаненко А.Т. в судове засідання не з`явились, однак 05.06.2024 року представником заявниці подано до суду письмову заяву згідно якої справу просили розглянути без їхньої присутності, заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак 10.07.2024 року подав до суду письмову заяву згідно якої не заперечував щодо задоволення заяви. Крім того у поданій до суду заяві підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дійсно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та мали спільний побут, тобто проживали як чоловік і дружина, але без реєстрації шлюбу.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву згідно якої просив справу розглянути без його участі, щодо задоволення поданої заяви заперечував та з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити повністю.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбу з 1993 року по 2018 рік.

Під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 03.09.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Заявниця та її представник у поданій до суду заяві вказують на те, що після розірвання шлюбу, колишнє подружжя відновило проживання разом однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та продовжували вести спільне господарство та спільний бюджет.

Фотографіями наданими заявницею та досліджених судом, підтверджується факт спільного проведення дозвілля, відпочинку та проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Також матеріали справи містять фото ОСОБА_3 зроблені безпосередньо під час несення військової служби, які направлялися ним заявниці.

Крім того, факт спільного проживання заявниці з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, підтверджує їхній спільний син ОСОБА_2 у поданій до суду письмовій заяві.

Також у суду відсутні докази перебування сторін у інших зареєстрованих шлюбних відносинах.

Згідно копії паспорта громадянина України № НОМЕР_2 виданого 28.01.22 року, заявниця значиться як « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої 10.02.2022 року Вашковецькою сільською радою Дністровського району Чернівецької області за №246, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи виданої 19.01.2022 року Вашковецькою сільською радою Дністровського району Чернівецької області за №103, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої 23.11.2023 року виконавчим Вашковецькою сільською радою Дністровського району Чернівецької області за №1182, до складу сім`ї ОСОБА_1 , 1976 року народження входять: чоловік - ОСОБА_3 , 1971 року народження (зниклий безвісти), матір - ОСОБА_8 ,1948 року народження; батько - ОСОБА_9 ,1947 року народження.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 , був військовослужбовцем, а саме молодшим сержантом, водієм вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується зокрема довідкою про обставини травми військовослужбовця призваного по мобілізації від 27.09.2022 року №676 та посвідченням учасника бойових дій № НОМЕР_3 , виданого 02.07.2021 року Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 .

Згідно довідки виданої 09.02.2022 року військовою частиною НОМЕР_1 за №377, ОСОБА_3 , в період з 25 лютого 2021 року по 06 листопада 2021 року безпосередньо приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів н.п. Торецьк.

За весь час проходження військової служби ОСОБА_3 не припиняв підтримувати зв`язок з дружиною, постійно телефонував їй, надсилав SMS повідомлення, що підтверджується скриншотами з мобільного телефону.

В свою чергу ОСОБА_10 весь час підтримувала свого чоловіка, забезпечувала його продуктами харчування, ліками, одягом та всіма необхідними речами.

19.07.2023 року, ОСОБА_11 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_12 було надіслано сповіщення сім`ї №2/1278, яким його було повідомлено, що його син, молодший сержант ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водій вогнеметного відділення вогнеметного взводу роти радіаційного, хімічного та біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу за контрактом 21.10.2019 року ІНФОРМАЦІЯ_5 , зник безвісти ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі н.п. Берестове Бахмутського району Донецької області під час наступально-штурмових дій противника. Роз`яснено, що це сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

15.07.2023 року Бахмутським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області на підставі заяви командира ВЧ НОМЕР_1 від 14.07.2023 року, внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (№ кримінального провадження 0000925) по факту зникнення безвісті 05.07.2023 року - військовослужбовця В/ч НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля населеного пункту н.п. Берестове, Бахмутського району Донецької області, за правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №8-3 від 12.09.2023 року виданий Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 03.08.2023 року набув статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин.

Встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 заявниці необхідно для оформлення виплати, як члену сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року №884.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно зі частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 560/17953/21 у постанові від 18.01.2024 зробила такі висновки:

«94. Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

102. У той же час перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Зокрема, згідно з пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

103. Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

104. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

105. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

106. При цьому між позивачем та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

107. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

108. Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

117. Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30.01.2020 у справі N 287/167/18-ц (провадження N 14-505цс19), у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.03.2023 у справі N 290/289/22-ц (провадження N 61-13369св22), вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.».

Відповідно до частини другої та четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Встановлення факту, про який просила заявниця суд, має юридичне значення, тобто від нього залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, що вбачається з норм ст.6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», які дозволять заявниці реалізувати права, передбачені цим законом, як близькому родичу та члену сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, у тому числі право на отримання достовірних відомостей про місцеперебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме); право на отримання достовірної інформації про хід та результати проведення розшуку безвісти зниклого чоловіка у порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України; право на отримання інформації про хід та результати розшуку у порядку, встановленому цим Законом; право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.

Заявниця не має іншої можливості встановити та довести факт, що має для неї юридичне значення, адже чоловік, з яким вона проживала однією сім`єю без шлюбу, зник безвісти, і довести такий факт у позасудовому порядку неможливо, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості, у зв`язку з чим суд уважає за можливе задовольнити заяву, оскільки встановлено, що заявниця спільно проживала з безвісті зниклим ОСОБА_3 з 2018 року по дату його зникнення безвісти, їхнім взаємним стосункам були притаманні ознаки шлюбу і сім`ї, що підтверджується дослідженими судом доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 258, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Ратушенко

Повний текст рішення складено 17.07.2024 року.