З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/466/24
№пр. 2/384/151/2024
10 вересня 2024 року с-ще Вільшанка
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Рябова М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в с-щі Вільшанка цивільну справу за позовною заявою адвоката Оніщука Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей,
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що позивач раніше перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було зареєстровано 16 червня 2007 року Котовською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області. Вказаний шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2023 року у цивільній справі №384/165/23. Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2015 року у цивільній справі №384/470/15-ц із позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2015 року і до досятнення дитиною повноліття.
Судовим наказом Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 07 липня 2022 року у справі №384/179/22, з позивача на користь відповідача, стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів па дитину відповідного віку, з 01 липня 2022 року і до досягнення сином повноліття.
Відповідно до рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2022 року у цивільній справі №384/383/22 зменшено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто з позивача на користь відповідача, аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від зарооітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а в подальшому постановлено стягувати на користь відповідача аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття.
Починаючи з грудня місяця 2023 року відповідач почала ухилятися від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей та забезпечення здобуття ними повної загальної середньої освіти, а також вчиняла інші дії та бездіяльність щодо їх життєзабезпечення, чим допустила проживання дітей у складних життєвих обставинах.
Відтак за рішенням виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 22.12.2023 №233 дітей сторін влаштовано в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_6 строком на 3 місяці.
В подальшому діти сторін почали проживати за зареєстрованим місцем проживання позивача разом із батьками останнього оскільки відповідач не змінила свого ставлення до дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виконання батьківських обов`язків по відношенню до них. Діти сторін перейшли на повне матеріальне забезпечення позивача.
На час подання до суду даної позовної заяви, з позивача на користь відповідача продовжується стягнення аліментів на утримання дітей, але відповідач не використовує їх за призначенням, та у свою чергу матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча є працездатною та може надавати таку допомогу. На утриманні позивача перебувають двоє неповнолітніх дітей та батьки, які є пенсіонерами за віком, що значно ускладнює матеріальне становище позивача.
З метою захисту своїх прав та прав дітей позивач змушений звернутися до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
Враховуючи зазначені обставини, представник позивача просить звільнити позивача від сплати аліментів на користь відповідача щомісячно на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються за рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2022 року у цивільній справі №384/383/22, та стягнути з відповідача щомісячно на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з дня подачі до суду заяви і до досягнення дітьми повноліття.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 05 серпня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Судове засідання призначено на 20 серпня 2024 року.
20 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 27 серпня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
27 серпня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 вересня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2024 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Адвокат Оніщук В.І. подав до суду клопотання, в якому просить справу слухати у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином. Про причини неявки до суду не повідомляла. Відзив на позовну заяву не подала.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зі згоди позивача, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10 травня 2023 року рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області розірвано шлюб поміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.06.2007 у Котовській сільській раді Вільшанського району Кіровоградської області, актовий запис №01 (а.с. 13).
Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.8-9).
Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 20 липня 2015 року стягнено із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісячно аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14-15).

Судовим наказом, виданим Вільшанським районним судом Кіровоградської області 07 липня 2022 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісяця аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 01 липня 2022 року, і до досягнення сином повноліття (а.с.16-17).

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 та зменшено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнуто із ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 ,аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а в подальшомупостановлено стягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття (а.с.18-20).

Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Кіровоградської області від 22 грудня 2023 року за №233, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , влаштовано з 10 січня 2024 року в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_6 строком на 3 місяці (а.с.21-22).

Згідно з копією довідки про склад сім`ї, виданою виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради 22 липня 2024 року за №37, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу його сім`ї входять: батько ОСОБА_8 , 1955 р.н., мати ОСОБА_9 , 1958 р.н., син ОСОБА_4 , 2009 р.н., син ОСОБА_5 , 2018 р.н. (а.с.11).

Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частин сьомої-дев`ятої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У рішенні від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України" (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до практики ЄСПЛ рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у спорі, а вже тільки потім права батьків. Згідно з частиною другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. У статті 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, а також їх призначення. Разом з цим суд зауважує, що тлумачення приписів статті 179 СК України дає підстави зазначити, що аліменти - це кошти особливого призначення, їх належить використовувати для потреб дитини. На одержувача аліментів покладається обов`язок розпоряджатися аліментами лише за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням необхідно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей. Одержання аліментів на дитину тим з батьків, з яким дитина не проживає, не відповідає її інтересам і не забезпечує розпорядження аліментами виключно за цільовим призначенням. У даній справі установлено, що судовим наказом, виданим Вільшанським районним судом Кіровоградської області 07 липня 2022 року, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісяця аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 01 липня 2022 року, і до досягнення сином повноліття. Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2022 року задоволено позов ОСОБА_1 та зменшено розмір стягуваних аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнуто із ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 ,аліменти щомісячно на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а в подальшомустягувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, закон передбачає можливість звільнення особи від сплати аліментів. У цій справі позивач вважає, що змінилися обставини, які впливають на припинення стягнення з нього аліментів на дітей, оскільки з грудня 2023 року вони з матір`ю не проживають. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, з ким проживає дитина і який бере активну участь у її вихованні (див.: постанову Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі N 711/8561/16-ц (провадження N 61-21318св18)). Стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить нормам статті 181 СК України, згідно з якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі N 596/826/21-ц, провадження N 61-3738св22, від 22 листопада 2022 року у справі N 188/1029/19, провадження N 61-11986св20, від 12 травня 2023 року у справа N 686/12480/22, провадження N 61-12518св22, на які посилається заявник у касаційній скарзі. Припинення стягнення аліментівз батька за встановлених судом обставин у цій справі відповідає легітимній меті - захисту прав дитини. З огляду на викладене позов в частині вимог про припинення стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стягуються згідно з рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2022 року, підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, дана норма надає тому з батьків з ким проживє дитина право вибору способу сплати аліментів - у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти проживають за місцем проживання батька з його батьками: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Враховуючи те що діти, які потребують матеріальної допомоги не проживають з матір`ю, а тому відповідач зобов`язана утримувати їх до досягнення повноліття.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, тому суд дійшов висновку, що відповідач має змогу утримувати власних дітей та сплачувати аліменти в розмірі половини заробітку (доходу). Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи те, що неповнолітні діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з матір`ю не проживають, тому позовні вимоги в частині стягнення з неї аліментів на утримання дітей на користь батька підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення судового збору суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при подачі до суду позовної заяви про звільнення від сплати аліментів, в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Крім цього, відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача слід стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст. ст. 180-182, 183, 191 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов адвоката Оніщука Володимира Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від сплати на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які стягуються на підставі рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 16 грудня 2022 року у цивільній справі №384/383/22.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 31 липня 2024 року, а в подальшомустягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Котовське Вільшанського району Кіровоградської області, 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя О.О. Сорокіна