РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Білецькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсною біржової угоди,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсною біржової угоди звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 29 листопада 2000 року на Рівненській універсальній товарно-майновій біржі «Гарант» між ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_1 була укладена біржова угода про купівлю-продаж нерухомості, предметом якої була квартира за адресою: АДРЕСА_1 . При необхідності розпорядитися даною квартирою, позивачу відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цієї квартири, оскільки відповідно ст. 657 ЦК України договори купівлі продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню.

На даний час суперечок між покупцем та продавцем щодо виконання умов договору немає.

В судове засідання позивач та представник позивача адвокат Редзель М.М. не з`явилися. Однак позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав зазначених у позові, просять їх задоволити, а саме: визнати дійсною Біржову угоду купівлі-продажу нерухомості від 29 листопада 2000 року щодо купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений з однієї сторони між ОСОБА_2 , та з іншої сторони між ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на Рівненській універсальній товарно-майновій біржі «Гарант».

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав, письмовий відзив на позов не надходив.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України» § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що 29 листопада 2000 року укладено біржову угоду купівлі-продажу нерухомості між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що діяв в інтересах свого сина ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні копії біржової угоди купівлі-продажу нерухомості від 29 листопада 2000 року вбачається, що член біржі, брокерська контора № 1 «Форт» в особі брокера ОСОБА_4 , що діє на підставі договору-доручення № 954 від 28.11.2000р.в інтересах ОСОБА_2 , надалі Продавець, та член біржі, брокерська контора № 1 «Форт», в особі брокера ОСОБА_5 , що діє на підставі договору-доручення № 955 від 28.11.2000р. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені та в інтересах якого діє його батько, ОСОБА_3 , надалі Покупець, уклали на Рівненській універсальній товарно-майновій біржі «Гарант» дану угоду про наступне:

1. Продавець продав, а Покупець купив квартиру АДРЕСА_2 .

2. Вказана квартира складається з трьох кімнат, загальною площею - 57,9 кв.м., в тому числі жилою площею - 36,1 кв.м.

3. Вказана квартира належить Продавцю на підставі Договору міни посвідченого Матвійчук М.О. , приватним нотаріусом Рівненського міського та районного нотаріального округу Рівненської області 08.06.1999р., за р.№2373 та зареєстрованого Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 29.06.2000 року за реєстраційним № 30.50-4585.

14. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угода реєструється на біржі і подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

15. У відповідності з ч.2 ст.227 Цивільного кодексу України угода підлягає реєстрації в Рівненському міському бюро технічної інвентаризації.

Продавець ОСОБА_2 , представник покупця ОСОБА_3 підтвердили власноручними підписами дану біржову угоду та те, що з угодою ознайомлені, її зміст роз`яснено, з умовами згідні, претензій до вищевказаного не мають, повноваження брокерів діючих на Рівненській універсальній товарно-майновій біржі «Гарант» в їхніх інтересах.

Біржова угода зареєстрована Рівненською універсальною товарно-майновою біржею «Гарант» двадцять дев`ятого листопада двохтисячного року за реєстраційним № Н-469/99.

Зазначена в біржовій угоді трикімнатна квартира зареєстрована Рівненським міським бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 записаний в реєстрову книгу №32 за реєстровим №50-4585 02 січня 2001 року.

З дослідженого в судовому засіданні перекладу з польської мови на українську витягу з нотаріального акту від 24.06.2024 року, виданого нотаріусом Магдаленою Свебодою в її нотаріальній конторі в Любліні, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (внутрішній паспорт № НОМЕР_1 ), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заявляє, що уповноважує свого батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Рівненським міським відділом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській області 22 листопада 1996 року), реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 :

1. продати квартиру АДРЕСА_2 , - на користь осіб, за ціною та на умовах, визначених представником,

2. представляти в органах місцевої влади та самоврядування їх структурних підрозділах будь-якого рівня, державних адміністраціях, об`єднаних територіальних громадах, перед юридичними та фізичними особами, органах нотаріату, відділі реєстрації актів цивільного стану, бюро технічної інвентаризації, архіві, центрах надання адміністративних послуг, органах реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, в місцевих судах, господарських, адміністративних, третейських судах, апеляційних, касаційних інстанціях, органах Державної виконавчої служби.

5. брати участь у судових засіданнях, представляти інтереси та бути представником в судах усіх інстанцій, з усіма процесуальними правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, потерпілому, стягувачу, боржнику, заявнику, правопорушнику в тому числі з правом подання позовів, скарг, заяв, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, пред`явлення виконавчого листа до стягнення, з правом підпису всіх документів, що випливатимуть з даних справ, знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, копії, отримувати копії рішень, ухвал, постанов та інших документів, заявляти клопотання та відводи, вести листування з юридичними та фізичними особами, підписувати процесуальні та інші документи, заяви, клопотання, скарги, отримувати відповіді на всі звернення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, вносити необхідні грошові суми, в тому числі держмито, судовий збір, а також виконувати всі інші дії, пов`язані з даною довіреністю.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакції чинній станом на день укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до ст.203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вичинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно до ст. 220 ЦК України, в разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Спірний договір купівлі-продажу укладено сторонами під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. 227 якого передбачено нотаріальне посвідчення договору міни чи купівлі - продажу лише житлового будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

Право власності на квартиру, що відчужується, може бути підтверджено, зокрема, договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, за наявності відмітки на ньому про реєстрацію відповідних прав згідно з п. 62 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

В той же час відповідно до листа - роз`яснення Міністерства юстиції України від 16 січня 2004 року за № 19-3264, якщо сторонами в договорі були неповнолітні, малолітні діти, або дії вчинялися через представника, то зазначені угоди не могли бути зареєстровані на біржі (не мали права бути членами біржі). В цьому випадку необхідно рішення суду про визнання дійсним біржової угоди.

Відповідно до вимог ст. 15 ч.2 ЗУ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржові операції дозволяється здійснювати тільки членам біржі або брокерам, а згідно з п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 28.04.1978 року № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму ВСУ від 25.12.1992 року за № 13, від 25.05.1998 року за № 15, з підстав неодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідають до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема договори довічного утримання, застави, купівлі - продажу, в тому числі при придбанні на біржових договорах, міни або дарування жилого будинку(квартири) чи його (її) частини.

Біржова угода купівлі-продажу нерухомості від 29 листопада 2000 року укладена до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Таким чином, право власності на придбане майно до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004р. набувається в порядку, який існував на час його придбання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4,12,13,19,23,28,48,76, 78, 81, 128, 141, 200, 258, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсною біржової угоди - задоволити.

Визнати дійсною біржову угоду купівлі-продажу нерухомості від 29 листопада 2000 року щодо купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладеної з однієї сторони між ОСОБА_2 , та з іншої сторони між ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 на Рівненській універсальній товарно-майновій біржі «Гарант».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов