Справа № 229/3184/24
Провадження № 2-др/229/13/24
26 серпня 2024 р. м. Дружківка, Донецької області
Дружківський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Феняка О.Р.,
за участю секретаря Солодовник Д.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка заяву заявника ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
12 серпня 2024 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшла заява сформована 10 серпня 2024 року в системі Електронний суд від представника заявника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 , до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Дружківського міського суду від 13 серпня 2024 року вказану заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 26 серпня 2024 року.
В судове засідання представник заявника ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_1 не з`явились, представником заявника 14 серпня 2024 подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» в судове засідання не з`явився, клопотань, заяв про відкладення розгляду заяви до суду не подавав, відповідно квитанції №1512413 від 10 серпня 2024 року копія заяви з додатками отримана через Електронний суд 10 серпня 2024 року, копію ухвали від 13 серпня 2024 року ним отримано 13 серпня 2024 року та судову повістку від 14 серпня 2024 року ним отримано в електронному кабінеті 14 серпня 2024 року.
Третя особа в судове засідання не прибула, будь яких заяв чи клопотань нею не надано.
На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальним законодавством встановлено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З рішення суду вбачається, що суд, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_4 питання розподілу судових витрат, а саме витрат на правову допомогу не вирішував.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві просила повернути їй витрати на правничу допомогу. Зокрема адвокатом суду надано Договір про надання правничої (правової) допомоги №б/н24 від 27 квітня 2024 року, укладеного між адвокатом Плахтій О.В. та Щербиною В.В.; ордер від 29 квітня 2024 року серії АН № 1407807 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 ; Акт прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правничої (правової) допомоги №б/н24 від 27.04.2024 року, де зазначена вартість послуг адвоката в загальній сумі 3 000,00 гривень; рахунок №б/н від 29.04.2024 року на оплату правничої (правової) допомоги на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги б/н24 від 27.04.2024 року, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №7 від 29.04.2024 року.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ятастатті 137 ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Плахтій О.В. було надано наступні документи: Договір про надання правничої (правової) допомоги №б/н24 від 27.04.2024 року, укладеного між адвокатом Плахтій О.В. та Щербиною В.В.; ордер від 29.04.2024 року серії АН № 1407807 про надання правничої допомоги ОСОБА_1 ; Акт прийому-передачі наданих послуг від 29.04.2024 року за Договором про надання правничої (правової) допомоги б/н24 від 27.04.2024 року, в якому сторони погодили надання та оплату таких юридичних послуг: 1) надання юридичної консультації стосовно складання позовної заяви, аналіз фактичних обставин справи, ознайомлення з матеріалами ВП №66133498 в Автоматизованій системі виконавчого провадження, витрачений час 1 година, розмір гонорару 500,00 грн; 2) складання та оформлення позовної заяви від імені та в інтересах ОСОБА_1 , складання та оформлення заяви про забезпечення позову, подальше представництво інтересів замовника у суді під час розгляду вказаної заяви, витрачений час 5 годин, вартість послуг 2 500,00 грн., що разом становить 3 000,00 гривень.
У п.3.1 Договору про надання правничої (правової) допомоги №б/н24 від 27.04.2024 року сторони узгодили, що замовник сплачує адвокату винагороду на підставі акту прийому-передачі наданих послуг та рахунка адвоката у строк не пізніше 5 банківських днів із дати отримання рахунка.
З Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.04.2024 року за Договором про надання правничої (правової) допомоги б/н24 від 27.04.2024 року, рахунку №б/н від 29.04.2024 року на оплату правничої (правової) допомоги на підставі Договору про надання правничої (правової) допомоги б/н24 від 27.04.2024 року та квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №7 від 29.04.2024 року також вбачається, що ОСОБА_1 прийняті та оплачені послуги у справі № 229/3184/24.
Окрім того, матеріали справи містять перелічені в Акті позовну заяву, заяву про забезпечення позову, копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 66133498, тобто надані адвокатом докази підтверджують виконану ним роботу в рамках даної справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Сторона відповідача на заяву сторони позивача про ухвалення додаткового рішення по витратам на правничу допомогу, своїм правом про зменшення цих витрат не скористалась, тому суд приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 137, 141, 258, 264, 270, 352-353 ЦПК України, суд,
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Cуддя Олександр ФЕНЯК