Справа № 626/488/23
Провадження № 2/626/21/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

06.08.2024 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської областів

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Матюхової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " Українська Страхова група" про відшкування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернувся до суду з позовом, який було уточнено, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.2021 близько 12-ї години на 46 км. +50 м. автошляху Р-І1 "Полтава Красноград" відбулося зіткнення автомобіля "Renault Sandero' номерні знаки НОМЕР_1 - під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та автомобіля "Daсiа Logan", номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій " ОСОБА_6 " Кай Емре був госпіталізований до КНП "Красноградська ЦРЛ", де від отриманих травм помер. Водій та пасажири автомобіля "Dacia Logan", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу "Dacia Logan", державний номерний знак НОМЕР_3 , його власником є ОСОБА_4 .

Постановою про закриття кримінального провадження від 28.01.2022 встановлено, що ДТП виникла через порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу "Renault Sandero", державний номерний знак НОМЕР_4 ,ОСОБА_5 і його прямі дії перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. Неможливість повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дії якого стали причиною ДТП та її наслідків, обумовлена його смертю.

Власником автомобіля "Renault Sandero", державний номерний знак НОМЕР_4 , є відповідач ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл". Відповідальність власника транспортного засобу "Renault Sandero" на момент ДТП була застрахована у ПАТ "СК" Українська страхова група" поліс № ЕР-204632463 від 12.07.2020.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження різного ступеня, а також з метою отримання висновків з питань судово-медичної експертизи ОСОБА_2 понесла витрати на суму 1923,88 грн., що складається з 480,97 грн. (№45-КР/22), 480,97 грн. (№46-КР/22), 480,97 грн. (№47-КР/22), 480,97 грн. (№48-КР/22).

Позивач ОСОБА_2 просить солідарно стягнути з відповідачів за проведення судово-психологічної експертизи 24611,60 грн.

Витрати на лікування позивача ОСОБА_1 склали 20401,51 грн., згідно наданих квитанцій на придбання ліків, які просить солідарно стягнути з відповідачів та понесені судові витрати у сумі 24611,60 грн, за проведення судово-психологічної експертизи та 28000 грн витрати за надану на правову допомогу.

Власник автомобіля "Dacia Logan", державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_4 після звернення до оцінувача ОСОБА_8 отримав висновок щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №471/11-22 від 15.11.2022.

Було встановлено, що відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №471/11-22 від 15.11.2022 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ на дату події 18.07.2021 склала 122716,50 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ, без урахування фізичного зносу вузлів і деталей - 334671,58 грн.; ринкова вартість КТЗ, без урахування аварійних пошкоджень 122716,50 грн.

За проведення експертизи ОСОБА_4 заплатив 6100 грн. а тому просить стягнути солідарно з відповідачів ці кошти та вартість матеріального збитку в сумі 122716, 50 грн.

Також заявлені позовні вимоги про стягнення ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1 3456000 грн., на користь ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , моральної шкоди 3168000 грн, на користь ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди - 50000 грн.

Представник позивачів адвокат Кузьмін С.О. в судовому засіданні заявлені вимоги уточненої позовної заяви підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надходив відзив, згідно якого зазначають про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити в повному обсязі, з врахування викладених у відзиві обставин, розгляд справи провести за їх відсутності. Також встановлено , що за результатами розгляду претензії позивачів від 05.12.2022 щодо відшкодування шкоди в результаті ДТП, що сталася 18.07.2021, запропоновано надати додаткові матеріали та було призупинено розгляд претензії, тобто будь-які кошти страхового відшкодування не сплачувалися.

Представник відповідача ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" до суду не прибув, пояснення з приводу уточненої позовної заяви до суду не надходили. Відповідач ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вивчивши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представника позивача, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 15,16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно зі статтеюст. 13 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Законом України "Про страхування" встановлено види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону).

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до статей 9, 22 - 31, 35, 36 цього Закону настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників назем`них транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Статтею 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

За приписами ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, 18.07.2021 близько 12-ї години на 46 км. +50 м. автошляху Р-І1 "Полтава Красноград" відбулося зіткнення автомобіля "Renault Sandero" номерні знаки НОМЕР_1 - під керуванням громадянина Туреччини ОСОБА_5 , що належав ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" та автомобіля "Daсiа Logan", номерні знаки НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажири автомобіля "Dacia Logan" ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 28.01.2022 досудовим слідством встановлено, що дорожньо-транспортна пригода виникла через порушення Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_5 і його прямі дії перебувають у прямому причинному зв`язку з подією та її наслідками. Однак, неможливість повідомлення про підозру ОСОБА_5 , дії якого стали причиною даної ДТП та її наслідків, обумовлена смертю останнього.

У трудових відносинах ОСОБА_5 перебував із Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл".

Відповідальність власника транспортного засобу "Renault Sandero'на момент ДТП була застрахована у ПАТ "СК" Українська страхова група" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-204632463 від 12.07.2020 року.

Страховиком будь-яких коштів позивачам сплачено не було. Після розгляду претензвї від 05.12.2022 року повідомлено, що з приводу відшкодування шкоди ОСОБА_4 внаслідок пошкоджекння транспортного засобу слід відмовити на підставі ст.37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", внаслідок неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року.

З приводу відшкодування вартості витрат понесених ОСОБА_4 на проведення експертизи вартості матеріального збитку відповідач не вбачає правових підстав для сплати, оскільки після отримання повідомлення про ДТП , 17.12.2022 представником ПАТ "СК" Українська страхова група" проведено огляд транспортного засобу та складений акт огляду транспортного засобу. який підписаний сторонами. Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" , страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови страховиком (страховою компанією) у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння ДТП.

Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права.

Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Отже право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/7449/17 (провадження №12-104гс18)).

В іншій постанові Великої Палати Верховного Суду зроблено висновок, що зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає (постанова Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №465/4287/15 (провадження №14-406цс19).

Поняття "преклюзивні строки" здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю "позовна давність" (строк захисту порушеного права особи).

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. У такому випадку договір про збільшення позовної давності укладається в письмовій формі та може бути оформлений як окремий договір, і як пункт основного договору (частина перша статті 259 Цивільного кодексу України). При цьому закон не передбачає, що позовна давність, встановлена законом, може бути скорочена за домовленістю сторін, що свідчить про те, що позовна давність на звернення до суду за захистом порушеного права визначається законом і може бути тільки збільшена.

Відповідно до положень статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Поряд із цим законодавством встановлюються також спеціальні строки позовної давності, зокрема, скорочені до одного року. Така позовна давність, яка закріплена статтею 258 Цивільного кодексу України, визначена лише для вимог, зазначених у частині другій цієї норми, і зміст цієї норми не допускає розширеного тлумачення та передбачає такий строк для вимог про відшкодування шкоди, спричиненої наслідками ДТП.

Підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обовя`зкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає наслідком пропуску потерпілою особою річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування, право страховика на відмову у виплаті регламентних виплат.

Разом з тим, ані Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ані Цивільний кодекс України, ані будь-який інший закон не передбачає в цьому випадку припинення взагалі права потерпілою особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено Цивільного кодексу України при пропуску позовної давності.

Крім того, немає підстав вважати, що річний строк звернення з заявою про виплату страхового відшкодування є спеціальним строком позовної давності, передбаченим статтею 258 Цивільного кодексу України, оскільки це суперечить змісту зазначеної норми, яка не передбачає встановлення спеціальної позовної давності в інших випадках, ніж випадки, передбачені в цій норми.

З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 Цивільного кодексу України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі.

Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 Цивільного кодексу України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 Цивільного кодексу України), Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Таким чином, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском річного строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

У даному випадку ДТП, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль "Daсiа Logan", номерні знаки НОМЕР_2 сталося 18.07.2021. З заявою про виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 звернувся 12.12.2022 , йому було повідомлено про відмову внаслідок пропуску строку на підставі ст.37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Доказів на підтвердження того, що позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування у строк, визначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивачем разом із позовом не додано.

Згідно з п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Однак, ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним.

Тобто, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначає спеціальні до ЦК України строки звернення із заявою про виплату страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а тому саме спеціальний закон підлягає застосуванню в правовідносинах, що склалися між сторонами у даній справі.

Таким чином, хоч строк, визначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і не є процесуальним строком, проте в розрізі відносин страхування він є присічним, тобто результатом його спливу є припинення права на виплату без можливості поновлення такого строку.

Єдиним же випадком, коли особа, що пропустила встановлений Законом річний строк, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності - це доведення суду тієї обставини, що нею було здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика та такий строк пропущено більше ніж на 1 рік через незалежні від ОСОБА_4 причини, що у даному випадку позивачем ОСОБА_4 суду не доведено і судом не встановлено.

Враховуючи викладені обставини та беручи до уваги, що позивачем було пропущено річний строк, встановлений статтею 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення в цій частині позову ОСОБА_4 про солідарне стягнення з відповідачів вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ марки "Daсiа Logan",реєстраційний номер НОМЕР_2 у сумі 122716,50 грн. та витрат на проведення експертизи щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику КТЗ у сумі 6100 грн.

Щодо вимог про стягнення з ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 3456000 (три мільйони чотириста п`ятдесят шість тисяч ) грн, на користь ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 моральної шкоди у сумі 3168000 (три мільйони сто шістдесят вісім тисяч) грн, на користь ОСОБА_3 моральної шкоди у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч ) грн. суд зазначає наступне.

Підставами для стягнення моральної шкоди у визначеному розмірі позивачі зазначили те, що внаслідок неправомірних дій водія , який на час ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" та виконував трудові обов`язки, вони зазнали душевних страждань, які полягали у тому, що під час ДТП отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості та тривалий час перебували на лікуванні. Позивачі переживали за стан фізичного та психічного здоров`я близьких. Крім того, внаслідок ДТП був фізично знищений належний їх родині автомобіль, у зв`язку з чим родина залишилася без транспортного засобу та був порушений нормальний спосіб життя та роботи.

Відповідно до висновку експерта №25232 за результатами проведення судово психологічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 626/488/23 від 19.04.2024, встановлено , що ситуація, що досліджується була для позивачів психотравмувальною, були отримані страждання (моральна шкода). Можливий (орієнтовний) розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_1 складає 432 МЗП (мінімальних заробітних плат). Можливий (орієнтовний) розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_2 складає 108 МЗП (мінімальних заробітних плат). Можливий (орієнтовний) розмір грошової компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) неповнолітній ОСОБА_7 складає 288 МЗП (мінімальних заробітних плат).

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Згідно з ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Виходячи із наведених норм права, шкода (в тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як роз`яснено у п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що крім загальних підстав, відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу.

Як вже встановлено судом, на момент ДТП транспортний засіб "Renault Sandero' номерні знаки НОМЕР_1 , був застрахований в ПАТ "СК" Українська Страхова група" за полісом ОСЦПВ серії № ЕР-204632463 від 12.07.2021 по 11.07.2022. З полісу убачається, що страхувальником виступало ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл". Водій перебував у трудових відносинах з ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" , що під час розгляду справи не спростовано належними та допустимими доказами.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що саме ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" має бути відшкодована моральна шкода, завдана позивачам внаслідок ДТП, яка мала місце 18.07.2021, працівником ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл", при визнченні розміру якої врахувати висновки судово психологічної експертизи проведеної по справі.

З приводу солідарного стягнення з відповідачів по справі на користь ОСОБА_1 витрат на лікування у сумі 20401,51 грн слід вказати наступне.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 року в справі № 147/66/17 зазначено наступне: "Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника.... Велика Палата Верховного Суду бере до уваги те, що іншої норми яка б визначала особливості відповідальності осіб, які застрахували свою цивільну відповідальність, углаві 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)" (п.п. 155, 156, 159).

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

На підтвердження понесених витрат на лікування позивачем ОСОБА_1 надані копії фіскальних чеків про придбання лікарських засобів. Позивач вказує, що загальна вартість лікарських засобів становить 20401,51 грн та просить їх солідарно стягнути з відповідачів. Разом з тим, до суду виписки з медичних установ, у яких зазначені призначення ліків надано не було. Посилання в позові, що враховуючи отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень в результаті ДТП стає очевидним, що лікарські засоби були необхідні для лікування, не приймаються судом, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у області медицини.

Отже, з урахуванням викладено суд приходить до висновку про необхідність відмови у стягненні 20401,51 грн. витрат, пов`язаних з лікуванням ОСОБА_9 .

Згідно з п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

На підтвердження понесення позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судових витрат в сумі 24611,60 грн. кожним, пов`язаних із залученням експерта для проведення судово психологічної експертизи, надано висновок експерта №25232 за результатами проведення судово психологічної експертизи за матеріалами цивільної справи № 626/488/23 від 19.04.2024, рахунки на оплату та акт здачі-приймання висновку експерта.

Суд вважає, що сплачені позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кошти в сумі 24611,60 грн. кожним за проведення експертизи, враховуючи те, що при вирішенні спору судом береться до уваги висновок судового експерта за результатами проведення судово психологічної експертизи, підлягають задоволенню.

Разом з тим слід відмовити у відшкодуванні коштів на користь ОСОБА_2 за проведення судово-медичних експертиз.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову в частині стягнення моральної шкоди, необхідно стягнути з відповідача ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь держави позивача судовий збір у розмірі 100110 грн

Крім того позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на його користь витрати на надання йому правничої допомоги в сумі 28000 грн., в підтвердження чого надано копію договору № 23 від 24.03.2023 року про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Кузьміним С..О. та ОСОБА_1 якою визначено обсяг надання правової допомоги та розмір гонорару, копія квитанції про отримання гонорару за правничу допомогу в сумі 28000 грн., ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Кузьміним С.О., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ХВ №001030 Кузьміним С.О. Враховуючи положення ст. 137, 141 ЦПК України з відповідача ТОВ "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на надання правничої допомоги в сумі 28000 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1192 ЦК України, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ст.ст. 12, 76-82, 135, 137, 139, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 3456000 (три мільйони чотириста п`ятдесят шість тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь ОСОБА_10 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , моральну шкоду в сумі 3168000 (три мільйони сто шістдесят вісім тисяч ) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч ) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь ОСОБА_1 витрати на надання правничої допомоги в сумі28000 (двадцять вісім тисяч) грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 судові витрати за проведення судово психологічної експертизи в сумі 24611 (двадцять читири тисячі шістсот одинадцять) грн. 60 коп. кожному.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онур Конструкціон Інтернешнл" на користь держави судовий збір в сумі 100110 (сто тисяч сто десять ) грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку в сумі 122716,50 (сто двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) грн. 50 коп. та витрат на проведення експертизи в сумі 6100 (шість тисяч сто) грн. - відмовити. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя