Справа № 308/8322/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Фазикош Г.В., Собослоя Г.Г.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Марина Віктор Георгійович, ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2023 року, ухвалене суддею Сарай А.І., ухвалене у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, витребування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

встановив:

У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна в порядку статті 388 ЦК України.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23.08.2017 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (з яким вона на той момент проживала у незареєстрованих шлюбних відносинах понад два роки) було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в реєстрі за № 619, що належала їй на праві власності. Згідно з пунктом 5 даного договору продаж квартири вчинено за 103 300 грн. Цього ж дня приватний нотаріус Йосипчук К.П., на підставі наведеного договору купівлі-продажу, здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Позивач вимушена звернутися до суду із даною позовною заявою про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу недійсним у зв`язку із наступними обставинами.

Звертає увагу на те, що укладення наведеного правочину сталося внаслідок введення її в оману з боку відповідача. За декілька днів до укладення договору купівлі-продажу належної їй квартири відповідач, скориставшись її довірою до нього і обіцянками в найближчому часі одружитися з нею, під приводом нібито необхідності отримання ним великої суми коштів у кредит під ведення бізнесу, вмовив її укласти з ним договір купівлі-продажу належної їй квартири, оскільки, за його словами, для отримання даного кредиту йому необхідно було показати банку наявність у його власності нерухомого майна. Жодного наміру чи бажання в дійсності продавати належну їй квартиру вона не мала. Коштів, зазначених у договорі, за які нібито була продана квартира, вона не отримувала. Тобто, настання правових наслідків, передбачених таким правочином вона не бажала, оскільки такі були зумовлені зовсім іншою підставою, а саме нібито необхідністю за проханням відповідача укладення фактично фіктивного договору купівлі-продажу. Після отримання кредитних коштів відповідач пообіцяв їй, що право власності на дану квартиру він одразу передасть їй шляхом укладення іншого правочину. Після укладення з відповідачем оспорюваного договору купівлі-продажу, останній почав уникати спілкування з нею, грубо себе поводити з нею, пригрозив ні в якому разі не розповідати своїм батькам про те, що власником квартири до цих пір є він.

Упродовж тривалого часу нею вживалися заходи щодо досудового врегулювання даного спору шляхом проведення переговорів з відповідачем, неодноразових зустрічей та прохань негайно укласти інший правочин, за наслідками якого право власності на належну їй квартиру повернулося б до неї. Дані переговори та вимоги не дали жодного результату, оскільки відповідач не бажав йти на будь-які домовленості. Що стосується відповідача ОСОБА_2 , то останній взагалі не бажав та не вважав за необхідне зустрічатися для проведення будь-яких бесід щодо досудового врегулювання спору.

Наголошує, що пункт 12 договору не відповідає дійсності. У даному пункті зазначено, що квартира, яка відчужується, була придбана продавцем за власні особисті кошти, хоча насправді така квартира була отримана нею у власність внаслідок договору дарування від 20.08.2016.

Крім того, безпосередньо в договорі купівлі-продажу від 23.08.2017 її, як сторону такого правочину (продавець), зазначено у якості ОСОБА_4 , хоча станом на день укладення даного договору у відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу від 20.06.2017 серії НОМЕР_1 , вона є ОСОБА_5 і протягом місячного строку у відповідності до чинного законодавства повинна була змінити прізвище в паспорті з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 , чого в силу життєвих обставин вона на момент укладення договору не вчинила. Таким чином, на день укладення договору-купівлі продажу юридично ОСОБА_4 взагалі не існувало, а паспорт з прізвищем ОСОБА_6 був недійсним. Відповідно й права на укладення даного договору від імені ОСОБА_4 у неї не було. Вважає, що це прямо вказує на порушення при укладенні даного договору істотних його умов, що вказує на його нікчемність та недійсність.

На думку позивача, вищенаведені обставини прямо вказують на недійсність укладеного договору купівлі-продажу. Доказами, які підтверджують всі вищенаведені обставини є документи, додані до даної позовної заяви, пояснення позивача, зазначені у позовній заяві та показання свідка.

Вказує, що у подальшому, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, позивачу стало відомо, що належна їй раніше квартира за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з договором купівлі-продажу № 6893 від 28.12.2018 продана ОСОБА_2 , за яким квартира наразі зареєстрована. При цьому це в той час, коли станом на день укладення даного договору купівлі-продажу на дану квартиру у рамках кримінального провадження було накладено арешт ухвалою слідчого судді.

Обґрунтовуючи позов статтею 388 ЦК України, вважає, що у неї є всі правові підстави для витребування від ОСОБА_2 відповідного майна як такого, що вибуло із її володіння не з її волі іншим шляхом.

На підставі викладеного, позивач просила суд:

визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, зареєстрований в реєстрі за № 619 від 23.08.2017, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ;

витребувати в порядку статті 388 ЦК України на користь ОСОБА_5 квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (3 кімнати, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із незаконного володіння ОСОБА_2 , та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (3 кімнати, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 23.08.2017, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Йосипчук К.П., зареєстрований в реєстрі за № 619, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Витребувано у порядку статті 388 ЦК України на користь ОСОБА_5 квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (3 кімнати, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, із незаконного володіння ОСОБА_2 , та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру, об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 (3 кімнати, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 936,90.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 936,90 грн.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Вказує, що у висновку судово-психологічної експертизи, яким суд обґрунтовує оскаржуване рішення, вказано, що укладення договору купівлі-продажу квартири відбулось після того як ОСОБА_1 , дізнавшись про те, що батько подарував ОСОБА_5 квартиру, та подивившись договір дарування почав вводити її в оману, а саме розповідати, що даний договір неправильний та не відповідає стандартам та переконав ОСОБА_5 , що залишивши договір у такому вигляді як він є, то через рік квартира перейде у власність іншим особам. Після чого запропонував оформити договір купівлі-продажу квартири на його ім`я, після чого він передарує квартиру назад ОСОБА_5 , таким чином вона законно набуде право власності на квартиру.

Натомість, в позовній заяві позивач вказує на зовсім інші обставини. А саме на те, що ОСОБА_1 , скориставшись довірою до нього і обіцянками в найближчому часі одружитися із позивачкою, під приводом нібито необхідності отримання ним великої суми коштів в кредит під ведення бізнесу, вмовив останню укласти з ним договір купівлі-продажу належної їй квартири, оскільки, за його словами, для отримання даного кредиту йому необхідно було показати банку наявність у його власності нерухомого майна.

Тобто, обставини, які зазначені в позові та обставини, які стали підставою для складення висновку експерта № 589 від 21.12.2020 не тільки різняться, а й суперечать між собою. Це свідчить про те, що позивач ОСОБА_5 обґрунтувала свій позов одними підставами, а на їх підтвердження подала один-єдиний доказ, який, проте говорить про зовсім інші обставини, які суперечать позову. Жодних інших доказів на підтвердження своєї позиції позивачка не надала.

Допитані в якості свідків відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , а також свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спростували твердження сторони позивача щодо введення її в оману ОСОБА_1 щодо обставин і мети укладення спірного правочину, відсутності в неї наміру укладення зазначеного договору купівлі-продажу квартири з відповідачем ОСОБА_1 , та нібито неотримання нею фактично коштів від вказаного продажу.

Суд безпідставно застосував положення ст.388 ЦК України щодо витребування майна з чужого незаконного володіння. У даному випадку віндикаційний позов не може бути задоволений, так як позивач, на виконання вимог пункту 14 оспорюваного договору, звільнила квартиру від власних речей і виїхавши з даного помешкання після відчуження, передала покупцеві всі ключі від вхідних дверей. ОСОБА_5 у позовній заяві по суті не заперечує факт укладення з відповідачем ОСОБА_1 зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири, вона сама передала останньому квартиру, ключі від вхідних дверей і вивезла з неї свої особисті речі. Таким чином, мало місце як свідоме волевиявлення, так і фактична передача позивачем майна іншій особі, що унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Крім того зазначає, що судом не було залучено до участі в розгляді справи приватного нотаріуса Йосипчук К.П. в якості третьої особи, в даному випадку суд першої інстанції допустив порушення п.4 ч.З ст.376 ЦПК України, що є підставою для скасування ухваленого ним рішення.

ОСОБА_1 також подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову. Наведені доводи в апеляційній скарзі за своїм змістом є майже аналогічними тим доводам, які наведено ОСОБА_2 у поданій апеляційній скарзі.

У процесі апеляційного розгляду від сторін по справі надійшла заява про затвердження мирової угоди наступного змісту:

1. Сторони домовились врегулювати спір по справі № 308/8322/20 шляхом підписання та виконання мирової угоди.

2. З метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, позивач з відповідачами 1 та 2 остаточно вирішили, що для позивача, достатньою і необхідною умовою для повного відновлення порушених прав є передача (повернення) ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 попередньому власнику ОСОБА_3 .

3. В свою чергу, для відповідача-2, достатньою і необхідною умовою для врегулювання ситуації (спору), що склалась між сторонами, є отримання від Позивача грошової компенсації за передачу (повернення, вибуття з власності) вищевказаної квартири в сумі 8 тис. доларів США (станом на 02.05.2024 згідно курсу НБУ сума становить 316 800 грн).

4. Вісім тисяч доларів США - це сума, яку за умовами цієї мирової угоди сплачує Позивач - Відповідачеві - 2, і така вважається для Відповідача - 2 достатньою.

5. Таким чином, відповідач передає (повертає) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 (З кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) у власність ОСОБА_3 , а позивач сплачує відповідачеві ОСОБА_2 до підписання даної мирової угоди 316 тис. 800 грн. (еквівалент 8000 доларів США), і це вважатиметься повним відновленням вищевказаних порушених прав позивача у цивільній справі №308/8322/20.

6. Позивач підтверджує, що отримала до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі від відповідача-2 ключі від вхідних дверей та документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (3 кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в якості відновлення порушених прав, питання про які вирішується в цивільній справі №308/8322/20.

7. Передала до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі відповідачеві-2 ОСОБА_2 316 тис. 800 грн. (еквівалент 8000 доларів США) в якості повного відшкодування всіх витрат пов`язаних з утриманням квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

8. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до відповідачів 1 та 2 будь-яких матеріальних чи моральних претензій в зв`язку з переходом до них на підставі договорів купівлі-продажу права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

9. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до відповідачів будь-яких претензій щодо стягнення з останніх коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

10. Відповідач-2 підтверджує, що передав до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі позивачеві ключі від вхідних дверей та документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (3 кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в якості відновлення порушених прав, питання про які вирішується в цивільній справі №308/8322/20. За взаємною згодою сторін, остаточною датою передачі позивачеві вищевказаної квартири є 09.05.2024 року, звільнення її від всіх речей відповідача-2 є 09.05.2024 року.

11. Отримав від позивача до моменту підписання цієї мирової угоди 316 800 грн (еквівалент 8000 доларів США) в якості повного відшкодування всіх питань, пов`язаних з попереднім придбанням та утриманням квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

12. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких матеріальних чи моральних претензій. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких претензій щодо стягнення з останнього коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

13. Відповідач-3 підтверджує, що вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких матеріальних чи моральних претензій. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких, претензій щодо стягнення з останнього коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

Згідно з ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно з ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Таким чином, оскільки сторони уклали мирову угоду, яка стосується лише їх прав та обов`язків, укладення мирової угоди є добровільним та відповідає їх волі, умови мирової угоди не порушують прав інших осіб, то її слід затвердити, рішення суду визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Оскільки при поданні апеляційної скарги ОСОБА_1 згідно квитанції № від 10.07.2023 було сплачено 2 810,70 грн., ОСОБА_2 згідно квитанції № від 14.07.2023 було сплачено 2 810,70 грн., а тому, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 142 ЦПК України, з державного бюджету слід повернути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 50% судового збору, що становить по 1 405,35 грн., кожному.

Керуючись статтями 49, 142, 207, 255, 373, 374, 381 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

спільну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 мирову угоду, затвердити за наступним змістом:

1. Сторони домовились врегулювати спір по справі № 308/8322/20 шляхом підписання та виконання мирової угоди.

2. З метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, позивач з відповідачами 1 та 2 остаточно вирішили, що для позивача, достатньою і необхідною умовою для повного відновлення порушених прав є передача (повернення) ОСОБА_2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 попередньому власнику ОСОБА_3 .

3. В свою чергу, для відповідача-2, достатньою і необхідною умовою для врегулювання ситуації (спору), що склалась між сторонами, є отримання від Позивача грошової компенсації за передачу (повернення, вибуття з власності) вищевказаної квартири в сумі 8 тис. доларів США (станом на 02.05.2024 згідно курсу НБУ сума становить 316 800 грн).

4. Вісім тисяч доларів США - це сума, яку за умовами цієї мирової угоди сплачує Позивач - Відповідачеві - 2, і така вважається для Відповідача - 2 достатньою.

5. Таким чином, відповідач передає (повертає) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 (З кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) у власність ОСОБА_3 , а позивач сплачує відповідачеві ОСОБА_2 до підписання даної мирової угоди 316 тис. 800 грн. (еквівалент 8000 доларів США), і це вважатиметься повним відновленням вищевказаних порушених прав позивача у цивільній справі №308/8322/20.

6. Позивач підтверджує, що отримала до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі від відповідача-2 ключі від вхідних дверей та документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (3 кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в якості відновлення порушених прав, питання про які вирішується в цивільній справі №308/8322/20.

7. Передала до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі відповідачеві-2 ОСОБА_2 316 тис. 800 грн. (еквівалент 8000 доларів США) в якості повного відшкодування всіх витрат пов`язаних з утриманням квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

8. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до відповідачів 1 та 2 будь-яких матеріальних чи моральних претензій в зв`язку з переходом до них на підставі договорів купівлі-продажу права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

9. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до відповідачів будь-яких претензій щодо стягнення з останніх коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

10. Відповідач-2 підтверджує, що передав до моменту підписання цієї мирової угоди в повному обсязі позивачеві ключі від вхідних дверей та документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (3 кімнатну квартиру, житлова площа 42,5 кв.м., загальна площа 65,1 кв.м.. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) в якості відновлення порушених прав, питання про які вирішується в цивільній справі №308/8322/20. За взаємною згодою сторін, остаточною датою передачі позивачеві вищевказаної квартири є 09.05.2024 року, звільнення її від всіх речей відповідача-2 є 09.05.2024 року.

11. Отримав від позивача до моменту підписання цієї мирової угоди 316 800 грн (еквівалент 8000 доларів США) в якості повного відшкодування всіх питань, пов`язаних з попереднім придбанням та утриманням квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

12. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких матеріальних чи моральних претензій. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких претензій щодо стягнення з останнього коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

13. Відповідач-3 підтверджує, що вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких матеріальних чи моральних претензій. Вже не має на даний час, і в подальшому мати не буде до позивача будь-яких, претензій щодо стягнення з останнього коштів, сплачених як судовий збір у даній справі та витрати на правничу (юридичну) допомогу.

Дана мирова угода відповідає вимогам статей 207, 208 ЦПК України та після затвердження судом є виконавчим документом.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 травня 2023 року визнати нечинним, а провадження у даній справі закрити.

Повернути з державного бюджету України на корись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 50% судового збору, кожному за подання апеляційних скарг, що становить суму в розмірі по 1 405,35 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали суду складено 08 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: