Номер провадження: 22-ц/813/2566/24
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»- Ніколаєнко Олени Миколаївни на додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 31 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 09.08.2023 року у задоволенні позовних вимог банку було вирішено відмовити (т. 2, а.с. 16-20).

14.08.2023 року через систему «Електронний суд» адвокат Смірнов Володимир Сергійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме, просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. За правничою допомогою відповідач звернувся до адвоката 25 квітня 2023 року, що підтверджується копією ордера адвоката Смірнова В.С. на надання правничої допомоги, договору про надання правової допомоги ю/н від 25квітня 2023 року. В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 також було надано розрахунки витрат на правничу допомогу (т. 2, а.с. 22-28).

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 31.08.2023 року заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,0 грн було вирішено задовольнити. Стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,0 грн на користь ОСОБА_1 (т. 2, а.с. 33-35).

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 , яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення є незаконним, ухваленим без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи, так як перша заява по суті, а саме відзив на позовну заяву, була подана особисто ОСОБА_1 без попереднього розрахунку судових витрат. Окрім того на адресу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» не було надіслано копію договору про надання правової допомоги від 25 квітня 2023 року, копію ордеру, розрахунок погодинної оплати послуг адвоката Смірнової В.С, на суму 10000,0 грн. Разом з тим, судом безпідставно стягнено на користь позивача витрати на правничу допомогу, оскільки, згідно норм чинного законодавства, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їх вибору. Таким чином із матеріалів справи вбачається, що справа не відноситься до справ значної складності, обсяг безпосередньо матеріалів справи не є значним, до того ж судові засідання 26 квітня 2023 року та 06 червня 2023 року, за котрі стягнено правову допомогу не відбулися, а тому стягнення витрат не є доцільним (т. 2, а.с. 51-59).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.10.2023 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику стороні по справі) (т. 2, а.с. 68-70).

Учасники провадження своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційним судом встановлено наступні обставини справи.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви представника відповідача про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 гривень, є співмірними із складністю даної справи, її тривалістю та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), які в свою чергу в повній мірі підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому відповідно, розмір таких витрат відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, клопотань про зменшення розміру таких витрат від сторони позивача не надходило т

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно матеріалів справи, цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості перебувала в провадженні Малиновського районного суду м. Одеса з вересня 2021 року. Протягом вказаного періоду, відповідач самостійно представляв свої інтереси в суді.

Натомість, договір про надання правової допомоги між відповідачем по справі ОСОБА_1 та адвокатом Смірновим Володимиром Сергійовичем було укладено 25.04.2023 року, що підтверджується долученим до матеріалів справи ордером на надання правничої допомоги (т. 1, а.с. 227). Згідно наявної в матеріалах справи відмітки, адвокат Смірнов В.С. 28.04.2023 року ознайомився із матеріалами справи (т. 1, а.с. 286 зворот) та в подальшому 05.06.2023 року на адресу суду разом з клопотанням про витребування доказів, надійшла заява останнього щодо попереднього розрахунку судових витрат, які плануються понести відповідач у зв`язку із залученням до участі у справі адвоката (т. 2, а.с. 5). При цьому, представником відповідача в подальшому було подано заву щодо стягнення понесених судових витрат, а саме виключно на правничу допомогу.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі й витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, ч. 3).При цьому, за положеннями ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8, ст. 141 ЦПК України).

Тобто, зважаючи, що договір про надання правової допомоги між відповідачем по справі ОСОБА_1 та адвокатом Смірновим В.С. було укладено лише 25.04.2023 року, що в свою чергу підтверджується наявними матеріалами справи, тому представником відповідача заяву щодо попереднього розрахунку судових витрат, а саме в даному випадку витрат на правничу допомогу було подано у відповідності до положень ст. 134 ЦПК України. Натомість, ухвалюючи 09.08.2023 року відповідне рішення по суті спору, судом не було вирішено витання щодо розподілу понесених сторонами по справі судових витрат, у зв`язку зі чим, адвокатом Смірновим В.С. в інтересах відповідача ОСОБА_1 14.08.2023 року (тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду) за допомогою підсистеми «Електронний Суд» було направлено на адресу суду заяву щодо ухвалення по справі додаткового рішення, а саме відносно стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,0 грн (т. 2, а.с. 22-25). Наведене в своїй сукупності спростовує відповідні доводи апелянта в цій частині.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі N 922/1964/21 (провадження N 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109). Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15). Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 року по справі № 712/4126/22

В обґрунтування наявності підстав для стягнення з позивача понесених судових витрат, адвокатом Смірновим В.С, було долучено до заяви копію договору про надання правової допомоги від 25.04.2023 року, згідно положень якого, а саме п. 3.1 розділу 3, вартість послуг (винагороди) за цим договором становить 10000,0 грн, сплачується в момент укладення договору та може бути змінено лише за згодом сторін (т. 2, а.с. 27). Тобто, умовами даного договору була встановлена фіксована вартість наданих послуг у розмірі 10000, грн. Також стороною відповідача, в якості додатків до вказаного договору, було долучено детальний розрахунок погодинної оплати послуг (роботи) адвоката Смірнова В.С. по даній цивільній справи, із наведенням переліку вартості наданих послугу відповідності до положень ч. 3 ст. 137 ЦПК України (т. 2, а.с. 28). Враховуючи вищенаведене, та долучені представником відповідача на підтвердження обґрунтованості понесених судових витрат на правничу допомогу документи, судом першої інстанції зроблений правильний висновок щодо наявності підстав для задоволення заяви представника відповідача в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки наведені доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України залишає апеляцій скаргу без задоволення та оскаржуване рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - Ніколаєнко Олени Миколаївни залишити без задоволення.

Додаткове рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 31 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік