Справа № 444/878/24
Провадження № 2/444/561/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Мікула В. Є.

секретар судового засідання Садова І.З.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа: Жовківська Державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 з підстав зазначених у позові.

Вважає, що її право на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 26.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Представник відповідача, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.

Представник третьої особи, Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, причини неявки не відомі.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилося наступне спадкове майно, 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 19.01.2024р. № 123, довідкою КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» від 01.12.2023р. № 5546.

ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 .

ОСОБА_5 змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 20.05.1965 р.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла її донька ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .

Після смерті ОСОБА_4 залишилося наступне спадкове майно, 1/3 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 19.01.2024р. № 123.

ОСОБА_2 являється дружиною померлого ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 20.05.1965.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.03.2008 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилося наступне спадкове майно, житловий будинок АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою Жовківської міської ради від 19.01.2024р. № 123, довідкою КП ЛОР «Червоноградське МЕТІ» від 01,12.2023р. № 5546.

1/3 частину згаданого вище житлового будинку ОСОБА_2 , успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_3 (спадщину прийняла фактично, але юридично не оформила).

1/3 згаданого вище житлового будинку ОСОБА_2 , успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 (спадщину прийняла фактично, але юридично не оформила).

1/3 згаданого вище житлового будинку належала ОСОБА_2 , як частка в праві колгоспного двору.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла її донька ОСОБА_1 .

ОСОБА_7 являється донькою ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_6 .

ОСОБА_7 змінила своє прізвище на « ОСОБА_8 » у зв`язку з одруженням, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_7 .

Відповідно до довідки Жовківської міської ради від 19.01.2024 року № 123 станом на 30.06.1990 року в АДРЕСА_1 членами колгоспного двору були такі громадяни а саме: ОСОБА_3 - голова колгоспного двору; ОСОБА_4 - зять; ОСОБА_2 -дочка.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах тобто по 1/3.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Позивач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак нотаріус в письмовій формі їй відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки її мати такого права належним чином не зареєструвала.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

А тому враховуючи все вище викладене, суд приходить до переконання, що позивач не має можливості у встановленому порядку у нотаріальній конторі оформити своє право власності на нерухоме майно. Саме через цю обставину він змушений звернутись за захистом своїх прав до суду.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог .

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (в тому числі, 1 /3 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1/3 частину будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 прийняла фактично, але юридично не оформила після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 23.07.2024 року.

Суддя: Мікула В. Є.