Справа № 309/4042/24
Провадження № 2-о/309/383/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Свистак К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за заявою:

ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту, що має юридичне значення -,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Розман С.Ю. звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Посилається на те, що ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією в особливий період під час воєнного стану. За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а саме 09 травня 2022 року заявник отримав поранення під час арт-обстрілу в районі проведення бойових дій в населеному пункті Гірське Луганської області. 02 серпня 2022 року госпітальна військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2022р. №538 провела огляд заявника, за результатами якого складено свідоцтво про хворобу №501-п. Дане рішення ВЛК затверджене постановою Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України від 05.08.2022 року. Вказаним свідоцтвом про хворобу ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби і встановлено, що отримана ним травма, пов`язана з проходженням військової служби. Прийняття такого рішення зумовлено тим, що на момент проведення огляду у ВЛК були відсутні належні документи, які б підтверджували факт отримання заявником поранення під час захисту Батьківщини. У подальшому, заявника було звільнено з військової служби з виключенням з військового обліку та йому присвоєно другу групу інвалідності. Крім того, згідно листа від 03.01.2024р. №26 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 поранення цією частиною не проводилось з об`єктивних причин поранення було отримано в ході перших бойових дій військової частини НОМЕР_1 , позначилася відсутність досвіду оформлення необхідних документів, командир капітан ОСОБА_2 не зміг правильно оцінити тяжкість отриманого заявником поранення і не подав на командний пункт батальйону рапорт про факт обстрілу позицій, які утримував підрозділ, надалі він не зміг виправити ситуацію, оскільки сам отримав важке поранення і був евакуйований до шпиталю і надалі продовжив лікування на території Європейського союзу з подальшим звільненням з лав ЗСУ. В додаток по пораненим до наказу на виплату додаткової винагороди начальник медичної частини ОСОБА_1 не вносив. Командування військової частини НОМЕР_1 підтверджує, що при оформленні факту отримання поранення заявником було допущено помилку, військова частина НОМЕР_1 клопотатиме про закріплення за ним статусу військовослужбовця, який отримав поранення за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 на території Гірської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області. Маючи на меті переглянути рішення ВЛК після отримання листа з Військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2024року №26, заявник звернувся до госпітальної військово-лікарської комісії психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» з відповідною заявою. Проте, листом від 27.06.2024року №598/6/14703 у задоволенні такої заяви відмовлено через неможливість законодавчого перегляду причинно-наслідкового зв`язку одержаної особою травми. Отже, незважаючи на відсутність спору в причині і обставинах отримання заявником травми, він не може отримати відповідну допомогу й виплату коштів за поранення, отримане внаслідок захисту Батьківщини, оскільки з незалежних від нього підстав не були складені належні письмові документи на підтвердження таких обставин. Встановлення згаданого юридичного факту отримання травми ОСОБА_1 має важливе правове значення для захисту його прав. Просить суд встановити факт поранення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яке мало місце 09 травня 2022 року, було отримано за обставин безпосередньої участі цього військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання ним бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 на території Гірської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заяву підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа військова частина НОМЕР_1 , належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового розгляду у справі, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв заявника та представників заінтересованої особи про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані заявниками документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення заявлених вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією в особливий період під час воєнного стану.

За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , а саме 09 травня 2022 року заявник отримав поранення під час арт-обстрілу в районі проведення бойових дій в населеному пункті Гірське Луганської області.

02 серпня 2022 року госпітальна військово-лікарська комісія психоневрологічного профілю НВМКЦ «ГВКГ» за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2022р. №538 провела огляд заявника, за результатами якого складено свідоцтво про хворобу №501-п(а.с. 13-17).

Відповідно до листа від 03.01.2024 року №26 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 поранення цією частиною не проводилось з об`єктивних причин поранення було отримано в ході перших бойових дій військової частини НОМЕР_1 , позначилася відсутність досвіду оформлення необхідних документів, командир заявника капітан ОСОБА_2 не зміг правильно оцінити тяжкість отриманого Заявником поранення і не подав на командний пункт батальйону рапорт про факт обстрілу позицій, які утримував підрозділ заявника, надалі він не зміг виправити ситуацію, оскільки сам отримав важке поранення і був евакуйований до шпиталю і надалі продовжив лікування на території Європейського союзу з подальшим звільненням з лав ЗСУ. Сержант ОСОБА_3 , який прийняв командування підрозділом, не отримав інформації стосовно події з заявником, тому не зміг вплинути на вирішення цього питання. Після відходу підрозділу заявника у розташування тилового пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 , заявник самостійно звернувся за медичною допомогою. Ніяких відомостей про поранення ОСОБА_1 від начальника медичної частини майора ОСОБА_4 не надходило. Командуванням вказаної військової частини опитані свідки розглянутого факту поранення і було зроблено висновок, що поранення мало місце, було отримано за обставин безпосередньою участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 на території Гірської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області. В додаток по пораненим до наказу на виплату додаткової винагороди начальник медичної частини ОСОБА_1 не вносив. Командування військової частини НОМЕР_1 підтверджує, що при оформленні факту отримання поранення заявником було допущено помилку, у разі звернення заявника до суду для встановлення факту та обставин отримання поранення, військова частина НОМЕР_1 клопотатиме про закріплення за ним статусу військовослужбовця, який отримав поранення за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 на території Гірської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області(а.с. 11-12).

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України передбачає, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268,293,294,315-319ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт поранення ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , яке мало місце 09 травня 2022 року, було отримано за обставин безпосередньої участі цього військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання ним бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 на території Гірської міської громади Сєвєродонецького району Луганської області.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.