Справа № 367/7988/23
Провадження №2/367/1890/2024
02 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Горбачової Ю.В.,
за участі секретаря Музики Є.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,
Позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в грошовій сумі у розмірі в розмірі 5000 грн., щомісячно від 24.04.2013 року до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 08 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладений шлюб, зареєстрований Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного етану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.
За час перебування в шлюбі, у сторін народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час подання позову є малолітнім і проживає з позивачем.
Позивач вказує, що з 24.04.2013 року вони з відповідачем, спільно не проживають, ведення між ними спільного господарства припинено з того ж дня, спільного бюджету також не ведуть. Відповідач здоров`ям та життям своєї дитини не цікавиться. Всупереч вимогам закону, відповідач, який проживає окремо від малолітнього сина, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання сина, оскільки з моменту припинення між ними сімейних відносин матеріально сина не утримує, участі у його вихованні не приймає та не виконує жодного із тих обов`язків, які покладені на нього законом як на батька дитини.
У зв`язку з відсутністю домовленості між сторонами про сплату аліментів на утримання дитини, а також враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, відповідач змушена звертатися до суду з даним позовом.
08 листопада 2023 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області позовна заява була залишена без руху з зазначенням недоліків та наданням позивачу строку для їх усунення. У встановлений строк позивач усунула відповідні недоліки.
08 січня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явилася,02.04.2024 року подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, стягнення аліментів просить здійснювати з моменту подачі позову, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Раніше від нього надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 367/7988/23 у зв`язку з його перебуванням 01.11.2023 року на військовій службі, на підтвердження чого надав довідку військової частини від 23.01.2024 року № 1961/594. Відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 березня 2024 року у задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі було відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з повторною неявкою відповідача та відсутністю заперечень позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим, керуючись положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було зареєстровано Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1069.
Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21.05.2011 р.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.03.2017 року у справі № 761/35410/16-ц шлюб між сторонами був розірваний.

05.11.2019 позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 та з того часу змінила прізвище на « ОСОБА_5 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що малолітній син ОСОБА_3 наразі проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, на підтвердження чого надала письмові заяви ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також копію своєї заяви про призначення харчування дитині та квитанцій про оплату харчування.

Відповідач не надав заперечень проти даної обставини щодо проживання сина з позивачкою та щодо перебування дитини на її утриманні.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Зазначене твердження викладене в ст. 141 Сімейного кодексу України, згідно із якою - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, дослідивши надані суду письмові докази, відсутність заперечень від відповідача щодо обставин, викладених у позовній заяві, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст.141, 150, 180-184, 191 СК України, ст. 12, 77, 81-83, 247, 263-265, 280, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто 11.10.2023 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Копію рішення направити сторонам до відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Ю.В. Горбачова