ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/946/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/2237/17 Категорія: 307000000 Годік Л.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіВасиленко Л.І., Карпенко О.В.
секретар Широкова Г.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 (повний текст складено 21.03.2024, суддя в суді першої інстанції Годік Л.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Ладижинської сільської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Уманська районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту родинних відносин, визнання недійсним заповіту, визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

у травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, після подальших уточнень та зміни предмету позову від 14.03.2019, просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідним братом позивача, визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Ропотуської сільської ради Уманського району Стричук А.І. 25.03.2016, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_3 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ропотуха, Уманського району помер його рідний брат ОСОБА_3 , після чого відкрилась спадщина. Спадкоємцями за законом є його сини: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

10.01.2017 ОСОБА_6 , що діяла по довіреності від імені ОСОБА_4 , звернулася до державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори Ящука Д.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька довірителя, однак постановою державного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю підстав для спадкування за законом на підставі ст. 1261 та ст. 1241 ЦК України.

Про вказану постанову нотаріуса Насальський І.М. повідомив позивачу на початку лютого 2017 року, а також вказав на те, що нотаріусом роз`яснено про наявність заповіту, який склав за життя ОСОБА_3 . У зв`язку з цим син спадкодавця із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не звертався. Зазначає, що брат хворів, постійно перебував на лікуванні в Уманській центральній районній лікарні, про нього піклувалися вони з дружиною та інші родичі і він не міг скласти заповіт на іншу особу, окрім своїх синів.

Ураховуючи, що спадкоємці першої черги за законом (сини померлого) є такими, що не прийняти спадщину, позивач, як рідний брат померлого, є спадкоємцем за законом другої черги спадкування. У зв`язку із зазначеним, 10.02.2017 він звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та з проханням надати інформацію про те, чи складався заповіт та на чию користь, хто прийняв спадщину та чи видавалось свідоцтво про право на спадщину. Лише 05.05.2017 постановою державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення Уманської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю підстав для спадкування за законом на підставі ст. 1262 та ст. 1241 ЦК України.

Позивач вважає, що строк прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин, які наведено вище.

Окрім зазначеного, існують розбіжності у документах, що підтверджують його родинний зв`язок зі спадкодавцем.

Позивач зауважує, що заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 посвідчено 25.03.2016 секретарем Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_8 , яка не мала на це права, оскільки спадкоємець є рідним братом її чоловіка, чим порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат». З цих підстав вказаний заповіт є нікчемним.

Позивач до нотаріуса вчасно із заявою про прийняття спадщини не звернувся так як майно спадкодавця мав успадкувати його син. Оскільки один син спадкодавця відмовився від прийняття спадщини, а інший - помер, позивач вирішив звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 позовні вимоги у справі задоволено частково та встановлено факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ропотуха Уманського району, є рідним братом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині вимог відмовлено.

Суд вказав, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строків прийняття спадщини шляхом подання заяви нотаріусу.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог, позивач подав 19.04.2024 через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням задовольнити відхилені вимоги. Скаржник зазначає, що суд необґрунтовано прийшов до висновків про відсутність поважних причин пропуску позивачем строків прийняття спадщини, адже позивач у судовому порядку мав встановити факт родинних відносин зі спадкодавцем, його право на спадкування залежало від неприйняття спадщини спадкоємцями попередньої черги спадкування. У позивача забрало час з`ясування факту нікчемності заповіту, за яким оформлено спадкові права на майно. Суд у справі не врахував, що позивачу слід обчислювати строк на подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після її неприйняття спадкоємцями попередньої черги ч.2 ст.1270 ЦК України. Скаржник наголошує, що заповіт, за яким оформлено права на спадкове майно, є нікчемним у зв`язку з дефектом посвідчення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ропотуха Уманського району помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 4 (виданим повторно 10.01.2017), після чого відкрилася спадщина на належне йому майно.

Спадкоємцями за законом першої черги є сини спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Позивач у справі є рідним братом спадкодавця друга черга спадкування.

Крім того, 25.03.2016 ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів все належне на день його смерті майно ОСОБА_7 . Вказаний заповіт був посвідчений секретарем Ропотуської сільської ради Уманського району Черкаської області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за №17.

Позивач зауважує, що вказаний заповіт посвідчено ОСОБА_8 , яка не мала на це права, оскільки спадкоємець є рідним братом її чоловіка, чим порушено вимоги ЗУ «Про нотаріат». З цих підстав вказаний заповіт позивач вважає нікчемним.

При цьому спадкоємець по заповіту ОСОБА_7 спадщину прийняв, що вбачається з його заяви від 30.08.2017, адресованій суду, та не заперечується учасниками судового розгляду.

Враховуючи викладене вище, позивач у справі зауважує, що спадкоємці попередньої черги спадщину ОСОБА_3 належно не прийняли, адже один із них помер, а інший реалізував своє право на спадкування за нікчемним заповітом.

Позивач у визначені законодавством строки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звернувся, оскільки не знав про неприйняття спадщини спадкоємцями попередньої черги, що, за його доводами, є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом; ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; ч.1 ст.1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи; ч.1 ст.1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а ст. 1262 ЦК України - у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Крім того, ч.2 ст.1270 ЦК України передбачено, що якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Частинами 1, 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин справи, апеляційний суд констатує, що позивач звернувся з цим позовом до суду для захисту своїх спадкових прав щодо спадщини, яка відрилася після смерті ОСОБА_3 . 28.03.2016.

При цьому таку спадщину прийняв за заповітом від 25.03.2016 ОСОБА_7 , що учасниками судового розгляду не заперечується.

Далі, згідно ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач: ч.2 ст.51 ЦПК України - якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Судом встановлено, що позовні вимоги стосуються спадкового майна, яке на час вирішення спору своєю заявою прийняв ОСОБА_7 , який не брав участі у справі в якості відповідача, а в апеляційного суду немає повноважень залучити особу в якості співвідповідача на стадії апеляційного перегляду судового рішення, що суперечило б вимогам ч.6 ст.367 ЦПК України про те, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, зокрема, не були заявлені до певної особи.

При цьому аргументи позивача про те, що заповіт, за яким ОСОБА_7 реалізував свої спадкові права, є нікчемними, не спростовують обставини того, що на даний час спадкове майно належить саме вказаній особі, відтак, вирішення спору у цій справі стосовно надання позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини для захисту його спадкових прав безсумнівно впливатиме на права та законні інтереси саме ОСОБА_7 щодо спадкового майна, на яке претендує позивач у справі.

Відтак участь у судовому розгляді даної справи вказаної особи є обов`язковою.

Аргументи позивача як щодо нікчемності заповіту за яким ОСОБА_7 успадкував майно так і щодо поважності пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини мають оцінюватися по суті судом при розгляді позовних вимог, заявлених до усіх зацікавлених осіб про права яких позивач проситиме суд вирішити питання.

Отже рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 у справі в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини слід змінити, привівши мотиви відхилення вказаних вимог у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, частково задовольнивши вимоги апеляційної скарги.

На підставі ст.141 ЦПК України витрати позивача по сплаті судового збору за апеляційний перегляд справи слід залишити за вказаним учасником судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 у даній цивільній справі змінити в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним заповіту та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, привівши мотиви відхилення вказаних вимог у відповідність до змісту цієї постанови апеляційного суду.

У решті рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.03.2024 у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 25.07.2024.

Суддя-доповідач

Судді