Єд. унік. № 243/9969/21
Провадження № 2/243/617/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Дюміної Н.О.

при секретарі Петрусі Д.О.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про визнання права позивача самостійно визначати вид опалення свого житла, права на відключення від мережі централізованого опалення, визнання, що рішення суду виконуються на підставі частини 1 статті 431 ЦПК України, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про визнання права позивача самостійно визначати вид опалення свого житла, права на відключення від мережі централізованого опалення, визнання, що рішення суду виконуються на підставі частини 1 статті 431 ЦПК України, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, у позовній заяві просив суд розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання про призначення по справі експертизи, посилаючись на доводи викладені у клопотанні.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності.

Щодо розгляду клопотання представника позивача про призначення у справі експертизи суд зазначає наступне.

Так, на думку позивача та його представника відповідач - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» порушує їх конституційні права як споживачів тепла.

Зазначає, що починаючи з 2011 року відповідач неодноразово звертався до суду з судовими наказами/позовами про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 (батька позивача) за теплову енергію, суди безпідставно задовольняли зазначені позови та зобов`язали стягнути з позивача ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 14 000 16 000 гривень. Вважає, що зазначеного боргу не існує. Крім того зазначає, що Указом президента №123/2015 від 05.03.2015 року були утворені Донецька та Луганська військово цивільні адміністрації, а Донецька обласна рада скасована від 05.03.2015, яка внесла в статутний фонд підприємства 01.11.2012 року 101 441 600 грн, у кого зараз ці кошти і яка нова назва підприємства і його статус?

Згідно витягу про державну реєстрацію підприємства ОКП «Донецьктеплокомуненерго» представником позивача встановлено, що зміна місця знаходження підприємства зареєстровано 10.12.2015 , до цього часу було зареєстроване на окупованій території, зазначено що немає установчих документів, 21.12.2016 внесено зміни в статутний капітал, змінено склад засновників, змінене коротке найменування яке не зазначено.

Після 2020 року коли позивач отримав Типовий договір на постачання тепла він відмовився від зазначених послуг, проте йому насильно постачали тепло в нежитлове приміщення, адже в квартирі ніхто не проживав.

Також зазначає, що позивач просив відключити його квартиру від системи централізованого опалення, проте йому не дозволили це зробити, хоча у будинку є 7 квартир з автономним опаленням, тобто наявні ознаки дискримінації.

Вказує, що обслуговування банківського рахунку відповідача було банком, який знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Порушення прав позивача як споживача доводиться вимогами закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі наведеного просить суд призначити по справі експертизу та дати експертне заключення та правову оцінку долучених до клопотання документів проведення якої доручити Генаральній прокуратурі України.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання представника позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При з`ясуванні, якими доказами кожна сторона обґрунтовує свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом, зокрема статтею 82 ЦПК. Разом з тим, якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні таких доказів.

Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у ст. 229 ЦПК України (предмету доказування), досліджуються, зокрема висновки експертів.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

За змістом ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Так, дослідивши клопотання представника позивача про призначення експертизи та матеріали цивільної справи, судом встановлено, що позивач просить суд призначити по справі експертизу оскільки на її думку ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Слов`янськтепломережа» порушують їх конституційні права як споживачів тепла.

Разом із тим, клопотання представника позивача не містить відомостей яку саме експертизу представник позивача просить призначити суд. Крім того зі змісту клопотання вбачається, що позивач не згоден із рішеннями судів щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги проте у разі незгоди із судовим рішенням особа має право оскаржити зазначене рішення в апеляційній/касаційній інстанції, зазначені питання не вирішує судовий експерт.

Статтею 103 ЦПК України встановлено вичерпний перелік обов`язкового призначення експертизи судом за клопотанням хоча б однієї із сторін.

Враховуючи, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, суд, вважає за необхідне відмовити у призначенні експертизи.

На думку суду, вимоги, щодо проведення експертизи є необґрунтованими. Зокрема, суду не надані відомості, що саме є предметом експертизи, які питання необхідно винести експерту на вирішення, обґрунтованість таких питань, їх значення для вирішення питання по суті. Позивач взагалі не конкретизував вимоги щодо проведення експертизи.

Крім того, суд зазначає, що Офіс Генерального прокурора не є експертною установою, тому не наділений повноваженнями на проведення будь-яких експертиз.

З урахуванням підстав та предмета позовних вимог, фактичних обставин справи, суд вважає, що клопотання про призначення експертизи є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 102-107, 258-261, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення по справі експертизи відмовити.

Направити сторонам копію ухвали.

Роз`яснити сторонам, що вони можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на веб-адресі http://sl.dn.court.gov.ua/sud0544 - на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено 26 липня 2024 року.

Суддя Н.О. Дюміна