Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/715/24
Провадження № 2/644/1353/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ізмайлова І.К.,

за участю секретаря Книшенко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/715/24, н/п 2/644/1353/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 01 лютого 1986 у місті Харкові Палац одруження «Дзержинский», актовий запис № 262, зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 .

Посилався на те, що шлюбно сімейні відносини з відповідачкою не підтримують з 06 березня 2022, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають.

12 лютого 2024 ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова прийнято позов про розірвання шлюбу. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09 травня 2024 за заявою позивачки зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення тривалістю два місяці.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 провадження у справі поновлено.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, у відзиві на позовну заяву проти розірвання шлюбу заперечувала посилаючись на те, що на теперішній час перебуває у Німеччині і вважає, що саме далека відстань між нею та відповідачем стала поштовхом для прийняття рішення про розірвання шлюбу, але наміру залишатися проживати за кордоном у неї немає, тому вважає, що шлюб необхідно зберегти.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 1986, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Неповнолітніх дітей сторони не мають.

Шлюбно сімейні відносини з березня 2022 не підтримують, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного.

Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач, скориставшись даним правом, звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою.

Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, сім`я існує формально, спільного господарства сторони не ведуть, мешкають окремо один від одного.

На підставі зазначеного, а також беручи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, суд дійшов висновку, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст. ст. 247, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01 лютого 1986 у місті Харкові Палац одруження «Дзержинский», актовий запис № 262, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2024.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: І.К. Ізмайлов