Ухвала

05 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 607/1771/21

провадження № 61-11089ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу приватного підприємства «Захід-Хліб-Збут-2002», яка підписана адвокатом Кметиком Володимиром Степановичем, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2024 року в справі позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Захід-Хліб-Збут-2002», треті особи: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення втраченого заробітку внаслідок стійкої втрати працездатності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПП «Захід-Хліб-Збут-2002», треті особи - ОСОБА_2 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просив стягнути з відповідача:

розмір втраченого заробітку, пропорційно до ступеня втрати ним працездатності, за період з 01 вересня 2019 року по 31 жовтня 2023 року в розмірі 190 174,40 грн;

втрачений заробіток у зв`язку з стійкою втратою загальної працездатності в розмірі 4 355 грн щомісяця, починаючи з 01 листопада 2023 року, безстроково.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ПП «Захід-Хліб-Збут-2002» на користь ОСОБА_1 190 174,40 грн втраченого заробітку у зв`язку з стійкою втратою працездатності. Стягнуто з ПП «Захід-Хліб-Збут-2002» на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток у зв`язку із стійкою втратою працездатності в розмірі 4 355 грн щомісяця, починаючи з 01 листопада 2023 року безстроково. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 липня 2024 року ПП «Захід-Хліб-Збут-2002» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Кметиком В. С., на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2024 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Касаційний суд звертає увагу, що у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки (пункт 5 частини першої статті 176 ЦПК України).

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 346 954,40 грн (190 174,40 грн + 4 355 грн *36 місяців)і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2024 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити приватному підприємству «Захід-Хліб-Збут-2002»у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Кметиком Володимиром Степановичем, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 лютого 2024 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 03 липня 2024 рокув справі позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Захід-Хліб-Збут-2002», треті особи: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про стягнення втраченого заробітку внаслідок стійкої втрати працездатності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков