Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Хамник М.М.,

за участі секретаря судового засідання Ткаченко Ю.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В :

06.08.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Жук Л.Б., заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису.

Заява мотивована тим, що 10.09.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Від даного шлюбу народились діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця зазначає, що під час шлюбу неодноразово потерпала від психологічного та фізичного насильства зі сторони ОСОБА_3 , образ нецензурними словами, погрозами побиттям, застосовуванням фізичної сили, знущаннями тощо.

Факти здійснення щодо заявниці домашнього насилля підтверджує, тим, що за період з 2022 по 2024 року працівниками поліції було видано 6 термінових заборонних приписів стосовно кривдника та складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173-2 КУпАП України.

Вказує, що постійні образи та сварки з боку ОСОБА_3 стали підставою розриву їх відносин, однак здійснення психологічного насилля в її сторону не припиняється.

Стверджує, що заявниця є особою, яка зазнала домашнього насильства. З метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства, просить застосувати відносно ОСОБА_3 обмежувальний припис на строк 6 місяців у вигляді заборони йому перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник заявниці - адвокат Жук Л.Б. в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом надіслання SMS-повістки.

Вивчивши та дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного .

За правилами розділу IV глави 13 ЦПК України розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а ст. 294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Однак, як встановлено в судовому засіданні, заявниця ОСОБА_2 зазнає психологічного та фізичного насильства з боку свого чоловіка ОСОБА_3 .

Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:

дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі постраждала дитина), особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону);

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону);

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону)

кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону);

обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 7 ч. 1 ст. 3 Закону);

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 3 Закону);

психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону);

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п. 17 ч. 1 ст. 3 Закону).

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Згідно з ч.ч. 2-4 ст.26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно зі ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Як встановлено судом, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/21197/23 від 05.01.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним попередженням, за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї тещі, а саме ображав нецензурною лайкою та виганяв із дому.

Окрім того, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/973/23 від 17.01.2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї тещі, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, виламав вхідні двері будинку, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічного здоров`ю потерпілої.

Також, постановою судді Ужгородського міськрайонного суду у справі №308/6137/23 від 22.042024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї дружини, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вчинив сварку.

Встановлено, що відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №221628 від 06.12.2023 року строком на 5 діб, яким йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_2 .

Окрім того, відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №220796 від 12.04.2024 року строком на 3 доби, яким йому заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 .

Також, відносно ОСОБА_3 було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №21610від 28.11.2023 року строком на 5 діб, яким йому заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_7 .

Відтак суд вважає доведеним факт систематичного здійснення ОСОБА_3 по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 домашнього насильства у психологічній та фізичній формі, що є підставою для застосування обмежувального припису строком на два місяці.

Поряд з цим, при вирішення питання на який саме період слід видати обмежувальний припис, суд вважає, що період тривалістю в два місяці буде достатнім для врегулювання конфліктної ситуації та зняття між сторонами напруги, що в подальшому не позбавляє заявницю, у разі необхідності, звернутися до суду із заявою про продовження встановлених обмежень.

За таких обставин, подана ОСОБА_2 заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч.4 ст. 350-7 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Аналогічна норма закріплена і в п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 24, 26, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 258, 264, 265, 268, 273, 352, 350-1 - 350-8, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припис задоволити частково.

Видати обмежувальний припис строком на два місяці у вигляді заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 350-7, п. 10 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині видачі обмежувального припису.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

Заявник: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області 24.10.2011 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Яготинським РВ ГУ МВС України в Київській області 24.11.2005 року, РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 09.08.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник