Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1748/24
Провадження № 2-о/376/188/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2024 р. Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді - Коваленка О.М.,

при секретарі - Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту самостійного виховання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 05 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис 515.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

25 липня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали між собою договір про участь у вихованні та утримані дітей, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою В.М., за реєстровим № 857, а також договір про поділ майна подружжя, що є спільною сумісною власністю, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою В.М., за реєстровим № 858.

Фактично сімейні та інші спільні відносини, в тому числі майнові, були повністю припинені.

За договором про участь у вихованні та утримані дітей, сторони визначили місце проживання ОСОБА_4 разом з матір`ю.

Місце проживання ОСОБА_3 сторони визначили разом з батьком.

Відповідно до п. 2 Договору про участь у вихованні та утриманні дітей визначено, що кожен з батьків зобов`язується самостійно утримувати дитину, яка постійно з ним проживає.

Згідно з п. 6 Договору про участь у вихованні та утриманні дітей встановлено, що сторони погодилися, що кожен з батьків має право безперешкодно відвідувати дітей та спілкуватися з ними, при цьому це відбуватиметься за попередньою домовленістю з тим з батьків, з ким проживає дитина, з урахуванням стану здоров`я дитини.

У свою чергу ОСОБА_2 виїхала до Німеччини, де в порядку захисту громадян України, які переселилися внаслідок повномасштабного військового вторгнення, отримала посвідку на проживання, що, в свою чергу, зобов`язує її не виїжджати за межі країни більше як на два тижні протягом календарного року.

Заявник працює перекладачем на умовах трудового договору та має стабільний дохід. Стан здоров`я заявника є добрим та відповідно не перешкоджає йому у вихованні та утриманні дитини.

Батько самостійно виховує малолітнього сина ОСОБА_3 , що також підтверджується довідкою та характеристикою зі школи, у якій навчається дитина. Водночас батько дбає про здоров`я дитини, що підтверджується довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду.

Отже, на даний час заявник самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак законодавство не передбачає можливості встановлення даного факту в позасудовому порядку.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення та впливає на його батьківські права й обов`язки та інтереси його малолітнього сина. Встановлення даного факту необхідно заявнику для облаштування життя та розвитку дитини в безпечних умовах, оскільки через військову агресію російської федерації на території України введено воєнний стан, проходять бойові дії, та з метою в подальшому мати можливість захисту прав та представлення законних інтересів дитини за умови проживання його матері в іншій країні. В умовах воєнного стану війська держави-агресора періодично обстрілюють всю територію України, тому нагальним є питання стосовно переміщення дитини у безпечне місце без документального оформлення згоди від матері. Крім того, без згоди матері ОСОБА_3 , заявник не може належним чином дбати про його фізичний розвиток, стан здоров`я, зокрема виїзду на оздоровлення або лікування в іншу країну. Також в умовах війни безліч питань виникають під час освітнього процесу, оформлення відповідних документів, заяв, що вимагаються закладами освіти, дитячими оздоровчими чи розважальними центрами. Укладений між батьками договір підтверджує домовленості між ними, однак не замінює згоду матері на зміну реєстрації місця проживання дитини, на виїзд за кордон для оздоровлення, відпочинку, лікування тощо.

За таких обставин, враховуючи, що іншим шляхом не можливо підтвердити факт самостійного виховання дитини заявником, він звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 68).

Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомлена про день, час і місце розгляду справи, проте подала заяву, у якій зазначила, що молодший син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає разом з батьком, який його самостійно виховує та утримує та вона не заперечує проти задоволення заяви (а. с. 67).

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. 211, 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 05.06.2009 року.

Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний (а.с. 57,58).

Після розірвання шлюбу та сімейних та інших спільних відносин, з метою врегулювання питання участі у вихованні спільних дітей, між заявником та заінтересованою особою 25.07.2023 року укладено Договір про участь у вихованні та утримані дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коноваловою В.М., за реєстровим № 857 (а.с. 53,54).

За умовами договору про участь у вихованні та утриманні дітей, місце проживання ОСОБА_4 визначено разом з матір`ю, а місце проживання ОСОБА_3 - разом з батьком - заявником по справі.

Кожен з батьків зобов`язується самостійно утримувати дитину, яка постійно з ним проживає (п. 2 вищевказаного Договору про участь у вихованні та утриманні дітей).

Сторони погодилися, що кожен з батьків має право безперешкодно відвідувати дітей та спілкуватися з ними, при цьому це відбуватиметься за попередньою домовленістю з тим з батьків, з ким проживає дитина, з урахуванням стану здоров`я дитини (п. 6 Договору про участь у вихованні та утриманні дітей).

Умови договору не суперечать законодавству, відповідають інтересам дитини, не порушують прав та інтересів сторін і не обмежують права третіх осіб.

Заінтересована особа проживає за межами України, а саме в Німеччині, де отримала посвідку на проживання, як громадянка України, що переселилася внаслідок повномасштабного військового вторгнення російської федерації в Україну (а.с. 27, 31,36).

Заявник самостійно виховує свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також дбає про здобуття дитиною освіти. Зазначене підтверджується Довідкою учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду (а.с. 52), Довідкою з місця навчання (а.с.50) та Характеристикою, у якій зазначено, що на даний час вихованням ОСОБА_3 займається батько, ОСОБА_1 (а. с. 51).

З метою забезпечення усіх необхідних умов для проживання, виховання та розвитку дитини, заявником взято в найм житлове приміщення (квартиру), що обладнана меблями та технікою, які необхідні для забезпечення належних умов проживання дитини Заявника, що підтверджується Договором оренди квартири АДРЕСА_1 від 01.05.2024 (а.с.59 - 62).

Заявник ОСОБА_1 офіційно працює перекладачем, має стабільний дохід та може забезпечувати матеріальні потреби свої та сина у повному обсязі (а.с. 18 - 25).

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За загальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.91 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч. 1, 2 ст. 157 СК України).

Частиною 1 ст.319 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, а іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує малолітнього сина, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 4, 10, 76,211,247,258, 259, 263-268, 272, 273, 293, 294, 315-319, 352, 353,354 ЦПК України, ст. 3,155,150,157 СК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3,18 Конвенції про права дитини, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://sk.ko.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Коваленко