Справа № 953/1173/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Київський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Колесник С.А.,

при секретарі судового засідання Смаль Ю.О.,

за участі представника позивача - адвоката Бережної Я.С.,

представника відповідача - адвоката Жук Є.Г.,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну спарву № 953/1173/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бережна Я.С., звернулася до суду з позовом до Відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області 24 вересня 2011 року за актовим записом № 253.

На обгрунтування позовних вимог представник Позивача зазначила, що 24 вересня 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (до шлюбу ОСОБА_4 ) був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що 24.09.2011 року складено відповідний актовий запис № 253. Від шлюбу у подружжя є малолітній син: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на разі дитина проживає з матір`ю ОСОБА_6 .

На протязі останніх років сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків.

На теперішній час подружжя не проживає разом та не веде спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне проживання неможливе, в сім`ї склалась психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів.

Також з вищенаведених підстав Позивач вважає, що надання терміну для примирення є недоцільним.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 15.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20).

26.02.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жук Є.Г. надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.32-34), у якому представник відповідача просить надати час на примирення подружжя строком на 6 місяців та зупинити провадження у справі, при цьому вказав, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відносини між сторонами погіршилися із початком війни у зв`язку із розлукою подружжя. Позивачка із сином мешкає за кордоном в Іспанії, а відповідач певний час мешкав в Україні. На даний час відповідач виїхав до Іспанії, з метою збереження сім`ї.

06.03.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жук Є.Г. надійшов Відзив на позовну заяву (уточнений)(а.с.38-40).

06.03.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жук Є.Г. надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина (а.с.41-44).

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.04.2024 витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирівська, б.26) відомості щодо перетину кордону громадянкою України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 ) в період з 24.02.2022 по теперішній час, як на виїзд з території держави Україна так і на в`їзд до території держави Україна.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.05.2024 матеріали цивільної справи № 953/1173/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передані до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку ст. 29 ЦПК України.

Ухвалою судді Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду Фаловської І.М. від 27.05.2024 визначено підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Київському районному суду міста Харкова.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітнього сина - передано на авторозподіл для визначення складу суду. Копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи (а.с.167).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Жука Євгена Григоровича про надання строку для примирення по цивільній справі № 953/1173/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с.217).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 витребувано у позивача ОСОБА_1 оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 24 вересня 2011 року (а.с.219).

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.

Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог).

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

24 вересня 2011 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб, про що 24 вересня 2011 року складено відповідний актовий запис № 253 у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, у Луганській області(а.с.98).

Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141, а саме суд стягує з відповідповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, місце народження Німеччина, місто Веймар) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, місце народження Україна, Луганська область, місто Луганськ), зареєстрований 24 вересня 2011 року у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, у Луганській області, актовий запис № 253 від 24 вересня 2011 року.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу ОСОБА_1 шлюбне прізвище - « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за подання до суду позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається беззпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя Колесник С.А.