Справа № 128/573/20
УХВАЛА

08 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засіданні Ружицькій І.В.,

за участі:

представника Фермерського господарства «Ягідка» Корнійчук Анатолій Павлович» - адвоката Путіліна Є.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Саюка Б.О.,

представників відповідача Стрижавської селищної ради Форостяної О.М., адвоката Парпальос В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень Стрижавської селищної ради.

02.05.2024 представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Саюком Б.О. подано до суду клопотання про про поновлення пропущеного строку для подання додаткових доказів до матеріалів справи та про долучення до матеріалів справи доказів копію адвокатського запиту №5 від 18.04.2024, листа ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 №0-2-0.6-3675/2-24. Дане клопотання обґрунтоване наступним.

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа №№128/573/20 за позовом Фермерського господарства «Ягідка» ОСОБА_2 до Стрижавської селищної ради, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення Стрижавської селищної ради. В позовній заяві позивач обґрунтовує своє право на користування земельною ділянкою, виходячи із посилань на ст.30 ЗКУкраїни в редакції1990 року, та вказує на те, що йому перейшло право на користування земельною ділянкою площею 7,2 га, яка відводилась під будівництво кінно-спортивного комплексу. Відведення земельної ділянки під кінно спортивний комплекс розпочалось в 1991 році за рахунок земель КСП Родина смт.Стрижавка. Факт початку відведення земельної ділянки підтверджується лише рішенням Стрижавської селищної ради народних депутатів від 01 квітня 1994 року, відповідно до якого селищна рада: Погоджується із рішенням зборів членів КСП «Батьківщина» смт.Стрижавка, та надається дозвіл на виділення земельної ділянки площею 7,2 га для будівництва та розширення кінно-спортивного комплексу Вінницького РВВС. При цьому матеріали справи містять Акт вибору земельної ділянки під будівництво - кінно-спортивного комплексу, який датований 10 березня 1991 року. Ст. 22 ЗК(в редакції1990 року) передбачало, що Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Ст.23 ЗК (в редакції 1990 року) передбачала, що Право

власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, яківидаються іреєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Факт перебування у власності позивача ФГ «Ягідка» незавершеного будівництвом кінно спортивного комплексу за адресою: 23212, Вінницька область, Вінницький район, смт. Стрижавка підтверджується Договором купівлі продажу № 575 від 01жовтня 2001 року передбачено, що питання відведення, оренди або приватизації земельної ділянки вирішується за ініціативою Покупця самостійно після укладання договору купівлі-продажу об`єкта згідно чинного законодавства. Як вбачається із п. 1.1 Договору купівлі-продажу від 01.10.2001 року об`єкт незавершеного будівництва кінно-спортивний комплекс в момент укладення договору перебував на балансі Управління капітального будівництва Вінницької обласної державної адміністрації. З метою спростування факту видачі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, Адвокатським бюро «Бориса Саюка» 18 квітня 2024 року було скеровано до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області адвокатський запит за №5в аналогічній судовій справі, яка розглядається Вінницьким районним судом, але іншим складом суду, за участі тих самих сторін. В адвокатському запиті поставлено питання щодо надання копії документів а також інформації, яка є важливо та необхідною для повного та об`єктивного розгляду справи, а саме: 1. Чи було видано у 1991-1994 роках та зареєстровано в установленому законом порядку Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.2 га під будівництво кінно-спортивного комплексу КСП Родина смт.Стрижавка, Вінницького району Вінницької області? Якщо було видано то надати копію Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, а також повідомити чи зареєстрований такий акт в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. 2. Чи видавався у 1995 році Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.2 га під будівництво кінно-спортивного комплексу Управлінню капітального будівництва Вінницької обласної державної адміністрації на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області? Якщо видавався то надати належним чином завірену ксерокопію Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, а також повідомити чи зареєстрований такий акт в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею. 3. Повідомити, чи передбачено розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності, за умови що на таку земельну ділянку видавався Державний акт на право постійного користування землею, межі якої не змінені, право власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані на такій земельній ділянці перейшли до іншої особи, цільове призначення земельної ділянки не змінюється чи достатньо розробки Технічної документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельноїділянки в натурі(на місцевості)? 4. Чи надходила Державному кадастровому реєстратору Заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру від розробника документації ДП «Вінницький науково-дослідний інституту землеустрою» по Проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 » для іншого сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту), розташованої по АДРЕСА_1 , на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області ? Якщо надходила, то яке рішення було прийнято Державним кадастровим реєстратором? Чи була зареєстрована земельна ділянка ? Чи відкрито Поземельну книгу? За наслідками розгляду адвокатського запиту, отримано лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 0-2-0.6-3675/2-24 Щодо розгляду адвокатського запиту, відповідно до якого вбачається, що в архіві відділ на зберіганні не виявлено: Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.2 га для будівництва кінно-спортивного комплексу КСП Батьківщина смт.Стрижавка, Вінницького району Вінницької області; Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 7.2 га для будівництва кінно-спортивного комплексу Управління капітального будівництва Вінницької обласної державної адміністрації на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області; Книг записів державних актів на право постійного користування землею на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області за

1991-1995 рр. Отримання зазначених доказів стало можливим після подання адвокатського запиту. Разом із тим, зазначені докази мають важливе значення на повного та всебічного розгляду справи, спростовують доводи позивача щодо виникнення у нього права на користування земельною ділянкою, виходячи із посилань на ст. 30 ЗК України в

редакції 1990 року, а також спростовують твердження про те, що перейшло право

позивачу на користування земельною ділянкою площею 7,2 га, яка відводилась

під будівництво кінно-спортивного комплексу, адже відсутні докази видачі правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Площа земельної ділянки, на якій розміщений об`єкт нерухомого майна, що придбаний позивачем на час укладення правочину жодний документ, який би посвідчував право користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування, чи/або договір оренди земельної ділянки) площею 7,2 га у двох попередніх власників відсутній, натомість Договором купівлі-продажу встановлено, що питання відведення, оренди або приватизації земельної ділянки вирішується за ініціативою Покупця самостійно після укладання договору купівлі-продажу встановлено, що питання відведення, оренди або приватизації земельної ділянки вирішується за ініціативою Покупця самостійно після укладання договору купівлі- продажу об`єкта згідно чинного законодавства. За таких обставин, вважаємо, що вимоги ст. 30 ЗК України в редакції 1990 року, ст. 120 ЗК України 2001 року, та ст. 377 ЦК України в частині переходу прав на земельну ділянку до нового власника в тому ж обсязі (площею 7,2 га) застосуванню не підлягають, що й підтверджуєтеся отриманими доказами. Отже, на переконання відповідача, позивач зобов`язаний був здійснити оформлення земельної ділянки, що необхідна для обслуговування придбаного об`єкту нерухомого починаючи із 01 жовтня 2001 року. Більш того, частиною дев` ятою статті 79-1 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може бути об` єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Як вбачається, із листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 0-2-0.6-3675/2-24 Щодо розгляду адвокатського запиту, повідомлено, що згідно наявних відомостей Державного земельного кадастру, інформації щодо надходження заяви від ДП «Вінницький науково-дослідний інституту землеустрою» про реєстрацію земельної ділянки в оренду ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 для іншого сільськогосподарського призначення із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення розташованої по АДРЕСА_1 , на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, у відділ №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління не виявлено. Отже, вказаним доказом підтверджується факт, того що, земельна ділянка не відведена позивачу для обслуговування об` єктів нерухомості в натурі, її площа не визначена органом місцевого самоврядування, відомості про неї до Державного земельного кадастру не внесенні (навіть відсутня заява розробника документації на внесення відомостей про земельну ділянку до ДЗК), що є грубим порушенням Закону України «Про державний земельний кадастр», а із змісту позовної заяви та наданих доказів слідує факт відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку, тому за таких обставин суб` єктивне право чи охоронюваний законом інтерес позивача ФГ «Ягідка» ОСОБА_2 » не є порушеним, що й підтверджує отриманий доказ, а саме лист Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 0-2-0.6-3675/2-24. Частиною 8 ст.83 ЦПК України встановлено, що Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Вважає за необхідне просити суд поновити строк для подання додаткових доказів, як такий що пропущений з поважних причин, адже про існування факту відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 7.2 га під будівництво кінно-спортивного комплексу в попередніх землекористувачів стало відомо лише в процесі розгляду справи по суті, і отримання вказаної інформації ґрунтувалось на відповідному адвокатському запиті. Враховуючи вище викладене, з метою повного та всебічного розгляду справи, просив: поновити строк відповідачеві для подання додаткових доказів до матеріалів справи; долучити до матеріалів справи ксерокопію Адвокатського запиту №5 від 18.04.2024 року; долучити до матеріалів справи листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 0-2-0.6-3675/2-24 Щодо розгляду адвокатського запиту.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Саюк Б.О. підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Представник позивача адвокат Путілін Є.В. заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача про поновлення пропущеного строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів заперечував, оскільки вважає, що представником відповідача не наведено поважності причин пропуску такого строк для подачі відповідних доказів. Вважає, що у сторони було достатньо часу для подачі доказів під час підготовчого провадження, проте, стороною цього вчинено не було.

Представники відповідача Стрижавської селищної ради Форостяна О.М. та Парпальос В.В. не заперечували щодо задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ..

Суд, дослідивши подане клопотання, вислухавши думки представників сторін, приходить до наступного.

Пунктом 2 та пунктом 6 ч. 1 ст. 43ЦПК України визначено, що учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам та користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ч. 6 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу.

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Виходячи з положень ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадків, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх клопотанням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Статтю 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Зазначена норма гарантує «право на суд», одним з елементів якого є право на доступ до суду, тобто право ініціювати судовий розгляд цивільної справи (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golderv. theUnitedKingdom), заява № 4451/70, § 36).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «МірагальЕсколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Надто суворе тлумачення судом процесуальних норм позбавляє позивача, або інших учасників справи права доступу до суду, що згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи наведені норми процесуального закону, практику Європейського суду з прав людини, доводи представника відповідача, викладені в клопотанні про поновлення строку та долучення до справи доказів, суд приходить до висновку про можливість поновлення представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Саюку Б.О. процесуального строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів.

Також суд зауважує, що на даній стадії не здійснюється оцінка доказів. Оцінку належності, допустимості, достовірності долучених доказів судом буде здійснено в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 43, 83, 126, 127, 353-355 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Саюка Б.О. про поновлення строку для подання доказів та про долучення доказів до матеріалів справи - задовольнити.

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 адвоката Саюка Б.О. процесуальний строк для подання доказів та долучити до матеріалів справи докази: копію адвокатського запиту №5 від 18.04.2024, копію листа Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.04.2024 за №0-2-0.6-3675/2-24.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 09 серпня 2024.

Суддя Л.П. Шевчук