Справа №438/667/24
Провадження №2/442/1127/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Хомик А.П., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориславської міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком у два місяці з дня набрання рішення законної сили.

В обґрунтування позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у якому мати проживала до дня своєї смерті. В останні роки перед смертю мати важко хворіла, тому вони, її діти - вона, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і її брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , по черзі доглядали і допомагали їй. Після смерті матері вони разом продовжували утримувати належний їй будинок.

11 лютого 2011 року вона розірвала шлюб з ОСОБА_5 , залишивши прізвище чоловіка ОСОБА_6 , що підтверджується відміткою у її паспорті громадянина України (ст.10) і Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 .

За життя мати неодноразово повідомляла всім родичам, що все своє майно хоче заповісти своїм дітям порівну, проте заповіту їй ніколи не передавала. Сестра і брат по мірі можливості продовжували приїжджати до рідного будинку, але питання оформлення спадщини ніхто з них ніколи не піднімав.

Оскільки вона з сім`єю проживає у с.Мокряни Дрогобицького району Львівської області, а її сестра і брат проживають в інших районах Львівської області, то відповідно вона найбільше доглядає будинок матері, займається сплатою земельного податку за земельну ділянку біля будинку, призначену для його обслуговування.

На початку 2024 року староста села Мокряни повідомив її, що для подальшої сплати податку необхідно зареєструвати право власності на будинок і земельну ділянку під ним, для чого треба належно оформити спадкові права відповідно до заповіту зареєстрованого в Урізьській сільській раді. На підтвердження цьому староста показав їй примірник заповіту складений матір`ю 15 березня 2006 року та посвідчений секретарем виконкому Урізької сільської Ради народних депутатів.

Згідно даного заповіту, ОСОБА_4 , 1930р.н., що проживає в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям: ОСОБА_1 , 1954р.н., ОСОБА_2 , 1957р.н. та ОСОБА_3 , 1959 р.н. по рівних частинах. Про наявність такого заповіту їй не було відомо, але коли вона повідомила про такий документ сестру і брата, виявилось, що вони знали про його складення і навіть у 2013 році нотаріально посвідчили свої відмови від спадкування. Оскільки вона не зверталася до них за відмовами від спадщини, то вони вважали, що вона прийняла спадщину і оформила спадкові права без їхніх нотаріально посвідчених відмов.

Дізнавшись про наявність такого заповіту, вона 26 січня 2024 року звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П., якою було відкрито спадкову справу №17/2024 після смерті матері ОСОБА_4 . Однак нотаріусом було відмовлено у задоволені її заяви про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом, так як вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендувала їй звернутися з позовом до суду для визначення додаткового строку.

Ухвалою від 07.06.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 30.07.2024.

Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачам.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Від міського голови Бориславської міської ради І.Яворського надійшла заява про розгляд за їх відсутності. Щодо задоволення заяви покладаються на думку суду.

Від представника відповідачів адвоката Гирича О.В. надійшли заяви про розгляд справи у його відсутності. Щодо задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , виданим Урізькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області.

Як вбачається з Витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі № 75585712 від 26.01.2024 року, приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Москалик Л.П. було заведено спадкову справу №71908826 після смерті ОСОБА_4 .

Згідно заповіту, посвідченого 15.03.2006 року ОСОБА_7 , секретарем виконкому Урізької сільської ради народних депутатів, ОСОБА_4 , 1930р.н., що проживає в АДРЕСА_1 , на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все, що їй буде належати на день смерті і на те, що вона за законом матиме право, заповіла своїм дітям: ОСОБА_1 , 1954р.н., ОСОБА_2 , 1957р.н., ОСОБА_3 , 1959 р.н. по рівних частинах.

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 повідомили, що спадщину за заповітом не прийняли та на оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_4 не претендують, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами.

Згідно Виписки, виданої старостою сіл Уріж, Винники, Мокряни, Підмонастирок Дрогобицького району Львівської області М.Блюм від 11.01.2024 №16-19/21 згідно погосподарської книги №3, яка велася на території сільської ради, житловий будинок на АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_4 , 1930 р.н.

З листа від 26.03.2024 встановлено, що приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Москалик Л.П. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Отже, судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та відмовою нотаріуса з цієї причини у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положеньст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, не переборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень ч.1ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропущення строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна: складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

З врахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Позивачка ОСОБА_1 не звернулась своєчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк, у зв`язку з тим, що була необізнана про наявність заповіту, складеного в її користь, а орган місцевого самоврядування, де заповіт посвідчувався повідомив її про наявність такого лише у 2024 році. Вказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та й є підставою для визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.09.2024.

Суддя Хомик А.П.