УХВАЛА

28 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 619/3051/17

провадження № 61-11915вд24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Коротуна Вадима Михайловича, Коротенка Євгена Васильовича , Червинської Марини Євгенівни в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 липня 2024 року.

26 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів Верховного Суду Коротуна В. М., Коротенка Є. В., Червинської М. Є.

Заява про відвід мотивована тим, що зазначена колегія суддів розглядала касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі № 619/4720/18. За результатами розгляду колегія суддів прийняла постанову, якою відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_1 про зміну постанови суду апеляційної інстанції, пов`язану зі спілкуванням дитини з батьком ОСОБА_1 . Заявник зазначає, що судовими рішеннями у справах № 619/414/22 та № 619/4451/23 було частково вирішені питання порушення прав дитини, які не були вирішені під час прийняття Верховним Судом постанови у справі № 619/4720/18. Заявник вважає зазначену колегію суддів винними у невжитті своєчасних заходів для захисту інтересів дитини. Також заявник зауважує, що підставою для подання скарги у цій справі стала бездіяльність державного виконавця з примусового виконання рішення суду щодо врегулювання тих же сімейних відносин, які були предметом розгляді цієї колегії суддів під час прийняття постанови у справі № 619/4720/18. Наголошує заявник також на тому, що суддя Коротенко Є. В. вже приймав участь у розгляді подібної скарги ОСОБА_1 у справі № 619/3051/17 та за результатами розгляду у відкритті касаційного провадження ОСОБА_1 було відмовлено, чим порушено його право на доступ до правосуддя.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою від 27 серпня 2024 року Верховний Суд визнав заяву про відвід необґрунтованою та в порядку виконання приписів статті 40 ЦПК України передав справу для вирішення іншому судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2024 року заяву про відвід призначено судді-доповідачеві Литвиненко І. В.

У статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Досліджуючи підстави на предмет упередженості суддів та порушення принципу безсторонності, суд керується такими міркуваннями.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію необхідно зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

В контексті приписів статті 81 ЦПК України сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.

Оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, Верховний Суд констатує відсутність підстав стверджувати, що колегія суддів Верховного Суду у складі Коротуна В. М., Коротенка Є. В. та Червинської М. Є. виявляє особисту упередженість до ОСОБА_1 , чим порушує принцип безсторонності суду. Презумпція особистої неупередженості суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Водночас такі докази до суду заявник не надає, а його доводи зводяться до неправильного тлумачення норм закону та необґрунтованих суб`єктивних переконань у неупередженості суддів, що не є безумовною підставою вважати доведеними підстави для відводу колегії суддів.

За об`єктивним критерієм слід встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність суддів. Вирішальним, при цьому, є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані. Проте, доказів на підтвердження таких фактів до суду не надано,

Суд надає оцінку також доводам ОСОБА_1 стосовно розгляду зазначеною колегією суддів касаційної скарги у справі № 619/4720/18 та зауважує, що зазначена постанова згідно з інформацією, отриманою з Автоматизованої системи документообігу суду, прийнята за результатами перегляду в касаційному порядку судових рішень у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, тобто за наслідками вирішення спору по суті.

Натомість скарга у цій справі стосується питання перегляду у касаційному порядку судових рішень, постановлених в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень (за результатами розгляду скарги на дії/бездіяльність державного виконавця), тобто вирішення процесуального питання, яке виникло під час виконання судового рішення.

Отже, зазначена обставина в контексті приписів статті 37 ЦПК України не може слугувати підставою для відводу, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження.

Участь судді Коротенка Є. В. у розгляді скарги заявинка у справі № 619/3051/17 (провадження № 61-4198ск24) також не може слугувати підставою для відводу, оскільки у зазначеній справі в касаційному порядку переглядалися ухвала Дергачівського районного суду Харківської області від 04 грудня 2023 року та постанова Харківського апеляційного суду від 06 березня 2024 року, тобто судові рішення, відмінні від оскаржуваних рішень в провадженні № 61-11915ск24, а отже така обставина не доводить наявність підстав для відводу, визначених статтями 36, 37 ЦПК України.

Також суд надає оцінку доводам заявника щодо незгоди з судовими рішеннями, в ухваленні яких брали участь судді Коротун В. М., Коротенко Є. В. та Червинська Є. В. , і акцентує увагу заявника на тому, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи наведене, обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відводу судді, не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності колегії суддів Коротуна В. М., Коротенка Є. В. та Червинської М. Є. при розгляді цієї касаційної скарги, а отже заява ОСОБА_1 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Верховного Суду Коротуна Вадима Михайловича, Коротенка Євгена Васильовича , Червинської Марини Євгенівни від розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко