Справа № 185/5831/22
Провадження № 2/185/70/24
У Х В А Л А

13 серпня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Коваленко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/5831/22 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Шаровський С.А. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування.

08.08.2022 ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.

Сторони в жодне судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Представник позивача разом з позовом надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Ухвалами від 09.01.2023, 16.03.2023, 15.01.2024 витребувано докази по справі. Окрім іншого, витребувано докази у позивача та представника позивача, а саме копії угоди, укладеної 05 лютого 2021 року між прокурором Сватівського відділу Старобільської місцевої прокуратури Тарасовим Олександром Сергійовичем та підозрюваним ОСОБА_2 в присутності його захисника - адвоката Кузнєцової Тетяни Андріївни, за наявності письмової згоди потерпілого ОСОБА_1 , договору про добровільне відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, надану в матеріали кримінального провадження, завірені належним чином якісні (читаємі) копії або оригінали чеків та квитанцій.

Докази на виконання зазначених ухвал суду позивачем та представником позивача суду не надані.

Встановлення зазначених обставин є суттєвим для правильного вирішення спору по суті, без дослідження зазначених доказів не можливо розглянути справу по суті та ухвалити законне та обґрунтоване рішення, так як позивач був стороною угоди про добровільне відшкодування шкоди, заподіяної його здоров`ю, в позові та заявах по суті справи не зазначає жодних обставин чи була відшкодована йому шкода здоров`ю ОСОБА_2 та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Для встановлення зазначених обставин судом було прийнято рішення про визнання явки позивача та його представника в судове засідання обов`язковою.

Ухвали суду від 28.03.2024 та від 27.05.2024 про визнання явки позивача та його представника в судове засідання обов`язкової, які доставлені до електронного кабінету представника позивача ОСОБА_3 , залишились без виконання.

Позивач та його представник в жодне судове засідання не з`явились, навіть після постановлення ухвали про визнання їх явки обов`язковою, клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції не подавали, хоча таке право їм роз`яснювалось неодноразово.

Позивач та його представник повідомлялася про судові засідання всіма можливими засобами, належним чином, в тому числі шляхом надіслання SMS-повідомлення документу «Судова повістка про виклик до суду», та надіслання ухвал та повісток в електронний кабінет та на електронну пошту, проте у судові засідання вони не з`явились, причини неявки суду не повідомили, ухвали суду не виконали.

Суд дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Суд враховує, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні запроваджено воєнний стан, строк дії якого в подальшому продовжено.

За приписами частини першої статті 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Згідно з частиною другою статті 122 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Виклик позивача та його представника здійснювався шляхом направлення SMS-повідомлення, надіслання ухвал та повісток в електронний кабінет та на електронну пошту, в той час як Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області з 24.02.2022 працює у звичному режимі, засоби зв`язку (e-mail та мобільний номер телефону) розміщені на офіційному сайті суду, який на даний час працює також. Однак позивач та його представник з січня 2023 року не цікавляться ходом розгляду справи, ухвали суду не виконують.

При цьому згідно норм статті 212 ЦПК України учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Наведене свідчить про відсутність перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.2 ч.2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч.5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно п.3,9 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

У зв`язку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, враховуючи викладене та зважаючи на реальну поточну обстановку, що склалась у регіоні та країні, з метою дотримання прав позивача, а також те, що позивач та його представник повідомлені належним чином, в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки не повідомили, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, проте їх нез`явлення перешкоджає розгляду справи по суті, ухвали суду про витребування доказів та обов`язкову явку не виконали, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви.

Керуючись ст. 223, 257,260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення страхового відшкодування залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Ухвала знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою:http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко