Справа № 405/239/22
УХВАЛА

01.08.2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

з участю секретаря - Мишевець Т.І.

представників позивача - адвоката Гуцол Р.І., Ковальової Т.П.

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Калінка-Бондар О.Б.

представника третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в режимі відео конференції заяву про відвід представника позивача адвоката Гуцол Р.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області в особі Органу опіки та піклування Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю до відповідача ОСОБА_2 , який, в свою чергу, звернувся в суд із зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини з батьком.

В судовому засіданні 22.03.2024 року представником позивача заявлено відвід судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Шевченко І.М., який підтриманий ним в судовому засіданні 01.08.2024 року з тих підстав, що нею прийняті клопотання представника відповідача без винесення даного питання на обговорення.

Представник позивача адвокат Ковальова Т.П. підтримала заявлений відвід без пояснень.

Представник відповідача адвокат Калінка-Бондар О.Б. заперечувала проти заявленого відводу так як підстави не передбачені процесуальним законодавством і в даній категорії справ суд має повноваження самостійно збирати докази.

Представника третьої особи ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення відводу.

Суд заслухавши учасників процесу, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 40 ЦПК України визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що представником позивача заявлено відвід в судовому засіданні, письмових обґрунтувань заявленого відводу не надано, зазначена заява про відвід не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на викладене вище, зваживши доводи, зазначені заявником про відвід судді, суд дійшов висновку про відсутність передбачених процесуальних законом підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст. 36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Зокрема, судом відзначається, що представником позивача відвід аргументований тим, що в судовому засіданні суддею прийняті клопотання представника відповідача без винесення даного питання на обговорення.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про залишення заяви про відвід судді без розгляду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись своїми процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача про відвід головуючій у цивільній справі № 405/239/22, провадження № 2/405/32/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області в особі Органу опіки та піклування Костянтинівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Кропивницької міської ради про визначення місця проживання дитини з батьком залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко