Номер провадження: 22-ц/813/5472/24
Головуючий у першій інстанції Тополевої Ю.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лапко Едуарда Миколайовича на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року, постановленого під головуванням судді Тополевої Ю.В., у цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

02.05.2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат в порядку регресу в розмірі 84 560,03 грн., та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 17.06.2018 року відбулася (дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю транспортного засобу за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень.

Згідно постанови Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/12091/18 від 30.11.2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована, у зв`язку з чим ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

22.04.2019 року МТСБУ виплатило ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 84 560,03 грн.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право пред`явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальність.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача в порядку регресу понесені витрати у розмірі 84 560,00 грн.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року позовні вимоги МТСБУ були задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь МТСБУ витрати в порядку регресу у розмірі 84 560,03 грн., а також судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а.с.87-91).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.02.2024 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року було відмовлено (а.с.127-128).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Лапко Е.М. ставить питання про скасування заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.11.2023 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.137-139).

У відзиві на апеляційну скаргу МТСБУ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необгрунтованість апеляційної скарги (а.с.167-168).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. ч. 4, 6 ст. 19, ч. ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

У зв`язку з перебуванням суддів Сегеди С.М., Драгомерецького М.М. і Дришлюка А.І., у відпустці, а також у зв`язку з перебуванням судді Сегеди С.М. на лікарняному, датою розгляду даної справи є 30.08.2024 року.

При цьому, колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.06.2024 року (а.с.161), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.162-165).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, який відшкодував шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи відповідача, у розмірі виплаченого відшкодування (а.с.87-91).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини.

Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України встановлено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2018 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу за участю автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , та автомобіля «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області по справі №766/12091/18 від 30.11.2018 року, яка набрала чинності 11.12.2018 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Зазначеною постановою суду було встановлено, що мало місце порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), внаслідок якого 17.06.2018 року сталося зіткнення з транспортним засобом «BMW», державний номерний знак НОМЕР_2 , автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки (а.с.13-14).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 перед третіми особами на момент вчинення ДТП не була застрахована.

22.04.2019 року МТСБУ виплатило страхове відшкодування ОСОБА_2 у розмірі 84 560,03 грн.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право пред`явити регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП та не застрахував цивільно-правову відповідальність.

Факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності останнього.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 910/18319/16.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, що відповідач ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений судом першої інстанції про дату та місце розгляду справи.

За правилами ч.ч. 1,3-6 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до ч. 11 цієї статті відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

В матеріалах справи міститься лист УДМС України в Херсонській області від 12.05.2023 року, з якого вбачається, що відомості про реєстрацію відповідача ОСОБА_1 відсутні (а.с.70).

Судом першої інстанції 21.09.2023 року було розміщено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про повідомлення відповідача ОСОБА_1 про слухання справи 08.11.2023 року на 10 год.00 хв., що в сенсі ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням (а.с.82).

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що позивач звернувся до суду з позовом з пропуском строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Строк позовної давності відповідно до ст.257 ЦК України встановлюється три роки.

Відповідно до ч. 6 ст.261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

В даному випадку основним зобов`язанням є виплата страхового відшкодування, в повному обсязі що підтверджується платіжним дорученням №937427 від 22.04.2019 року. Згідна відмітки банку на даному платіжному дорученні виплату було проведено 22.04.2019 року, тобто останній день подання позовної заяви був 22.04.2022 року.

Звертаючись із вказаним позовом до суду 01.05.2023 року, позивач також подав клопотання про поновлення строку, посилаючись на те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки, визначені, зокрема, ст.ст. 257-259 ЦК України, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2024 року строком на 30 дій, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

17.03.2022 року набрав чинності Закон України .№2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві і перехідні положення» ЦК України було доповнено п. 19, відповідно до якого у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

За таких обставин при зверненні до суду з даним позовом позивач не пропустив вищевказані строки звернення до суду, а тому доводи заявника апелянта є безпідставними.

З огляду на викладене, слід дійти висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції. Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень суду, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, рішення ухвалені у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення суду - залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначною, то дана постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лапко Едуарда Миколайовича залишити без задоволення.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк