Справа № 539/3270/24
Провадження № 2/539/1125/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Лубни

16 серпня 2024 року

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Просіна Я.В., перевірила позовну заяву ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якому просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 175, 177 ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, позовна заява не містить: поштового індексу позивача, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи.

Окрім того, в змісті позовної заяви міститься прізвище матері позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 м. Лубни Полтавської області, а прохальній частині позову позивач просить визначити йому додатковий строк тривалістю один місяць, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Лохвиця, Миргородського району, тобто позов містить суперечності.

Окрім вказаного, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення. Майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2024 року у справі № 523/14831/21, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364,367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, до позовів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовується виключна підсудність, яка передбачена ст. 30 ЦПК України.

З позовної заяви не вбачається, що саме входить до спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця, яка зазначена в позові.

Вказаний недолік позбавляє суд можливості правильно визначити територіальну підсудність цієї справи, яка підлягає встановленню під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі. При цьому суд звертає увагу, що порушення правил підсудності є підставою для скасування рішення, яким закінчено розгляд справи, і направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання. Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Окрім того, постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно Глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Отже, реалізація права на звернення до суду із позовом щодо спадкування здійснюється після відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, а відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину повинна підтверджуватися належними доказами, а саме- відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження.

Таким чином, законом встановлено перелік інформації, яка має бути надана позивачем суду до часу відкриття провадження в справі, оскільки впливає на реалізацію функції щодо відкриття провадження.

Проте, позивачем до матеріалів позову не додано письмову відмову нотаріуса (постанову) у вчиненні оформлення права на спадщину після померлої в нотаріальному порядку, а надане лише письмове роз`яснення нотаріуса.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, тобто якщо вказані недоліки не будуть усунуті, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа Лубенська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання позивачем ухвали суду у зазначений строк, позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.В. Просіна