Справа № 211/4530/24
Провадження № 2-о/211/126/24
РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ніколенко Д.М.,

за участю секретаря судового засідання Данилової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, де заінтересованими особами зазначено ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , та просить суд встановити факт самостійного виховання та утримання нею її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що з 21.10.2015 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2018. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Більше двох років їй невідоме місцезнаходження її колишнього чоловіка, матеріальної допомоги на утримання дитини він не надає. Наразі вона самостійно виховує сина та він повністю перебуває на її утриманні. Враховуючи вищезазначені обставини, вона змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2024 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження.

У судове засідання сторони у справі на з`явились.

Заявник звернулась до суду з заявою про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника ТЦК, покладається на розсуд суду та просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

За нормою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, у тому числі, факт перебування фізичної особи на утриманні.

Також частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю ОСОБА_1 необхідно заявнику для вирішення питання щодо оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Таким чином, заявник скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та надала про це відповідні докази.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 21.10.2015 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2018 у справі №211/5678/18 (а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 7 копія рішення). Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8 копія свідоцтва).

Заявником надано доказ того, що малолітній син зареєстрований разом з нею та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9 копія довідки, а.с. 10 копія акту, а.с. 12, 13 - витяги).

Натомість батько дитини ОСОБА_2 , життям сина не цікавиться, до навчального закладу не з`являється, батьківські збори не відвідує, телефонного зв`язку з класним керівником не має, вихованням дитини займається матір ОСОБА_1 (а.с. 11 копія характеристики).

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надані заявником та досліджені судом докази в їх сукупності надають підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені заявником вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 247, 293, 315, 319, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 21 серпня 2024 р.

Суддя Д.М. Ніколенко