Справа № 450/953/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді

Гедз Б.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у

м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Директор ТОВ «Євро Естет Груп» ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у розмірі 59 090,00 грн, інфляційні витрати у сумі 18 294,44 грн та три проценти річних у розмірі 2 685,76 грн, вирішити питання стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2 684,00 грн.Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що між ТзОВ «Євро Естет Груп» та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу косметичної продукції № 000000263 від 16.02.2021, згідно умов якого позивач зобов`язувався продавати, а відповідач прйимати і оплачувати, косметичну продукцію та медичні вироби на умовах, передбачених у Договорі. 22.02.2021 позивач здійснив поставку продукції по Договору за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна від 22.02.2021. 16.03.2021 позивач здійснив поставку продукції по Договору за адресою: м. Львів, вул. генерала Чупринки, 62, про що також свідчить підписана представниками сторін видаткова накладна від 22.02.2021. Відтак, свої зобовязання з поставки продукції, позивач виконав у повному обсязі, в свою чергу відповідач зобов`язувався провести розрахунки за продукцію протягом 1 дня з моменту її реалізації, але не пізніше 120 календарних днів з моменту отримання такої продукції. Взятих на себе зобов`язань відповідач не виконала, оскільки станом на 23.06.2024 та 15.07.2021 сплинули строки оплати продукції, отриманої відповідно до накладних від 22.02.2021 та 16.03.2021, заборгованість відповідача перед позивачем складає 59 090,00 грн. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України, покупець за порушення термінів оплати товару повинен сплатити індекс інфляції за весь час прострочення, що становить 18 294,44 грн та 3 % річних у розмірі 2 685,76 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 11.04.2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скеровано за підсудністю до Залізничного районного суду м. Львова.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Залізничного районного суду м. Львова матеріали справи передано для розгляду судді Гедз Б.М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право та порядок подання відзиву на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк для його подання.

Судом вживались заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: АДРЕСА_2 відповідачу двічі скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі, якою роз`яснено право, порядок та строки подання відзиву на позовну заяву, рекомендованою поштовою кореспонденцією, разом з тим, конверт, яким скеровувалась судова кореспонденція повернуто на адресу суду неврученими відповідачу із зазначенням причини невручення, згідно довідки АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п. 4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про розгляд справи.

За умовами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 16.02.2021 між ТзОВ «Євро Естет Груп» та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу косметичної продукції № 000000263 від 16.02.2021.

Відповідно до п. 1.1. Договору компанія зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати косметичну чи іншу продукцію, медичні вироби на умовах, виладених в даному Договорі.

Згідно п. 3.1., 3.2. покупець зобовязується здійснити оплату придбаної ним продукції на умовах, зазначених в даному договорі; покупець зобовязується підтвердити факт отримання продукції шляхом підписання накладної-рахунку.

У відповідності до 3.5. після спливу строку для оплати, визначеного п. 4.2. цього Договору, покупець зобов`язаний повернути нереалізовану продукццію протягом 5 календарних днівз моменту спливу такого строку, або повністю оплатити її вартість протягом зазначеного строку.

Згідно п. 4.2. Договору оплата вартості кожного замовлення продукції здійснюється покупцем у безготівковому порядку, при цьому сторони погодили, що оплата за товар здійснюється покупцем протягом 1 робочого дня з моменту його реалізації, але у будь-якому випадку не пізніше 120 календарних днів.

Пунктом 8.1. Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати покупцем товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, яка діє на момент прострочення виконання зобовязання, від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу протягом всього періоду невиконання зобов`язання по оплаті.

Договір купівлі-продажу косметичної продукції № 000000263 від 16.02.2021 було укладено сторонами на три роки з дня його укладення.

На виконання умов договору постачальник ТОВ «Євро Естет Груп» здійснив поставку товару на користь відповідача 22 лютого 2021 року на суму 44 670,00 грн та 16 березня 2021 року на суму 14 420 грн, що підтверджується видатковими накладними № РЕ300001398 від 22 лютого 2021 року та № РЕ300001494.

Вказані видаткові накладні підписано ОСОБА_3 особисто.

Згідно відомостей видаткових накладних покупця повідомлено про відстрочку платежів 120 днів від дати доставки товару.

Звертаючись із позовом до суду позивач вказує на невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань з оплати поставленого їй на виконання Договору товару.

Відповідач відзив на позовну заяву не надала, викладених у позовній заяві доводів не спростовано, на розрахунок заборгованості, проведений позивачем заперечень не подано.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору № 000000263 від 16.02.2021, суд приходить висновку, що вказаний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що позивач поставив на користь відповідача товар на загальну суму 59 59090,00 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних та вказані відомості відповідачем не спростовано, в свою чергу відповідачем, на виконання умов договору у погоджені сторонами строки, оплату за поставлений товар не проведено.

Так, відповідачем не було надано суду доказів оплати товару на вказану суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

У встановлений процесуальним законом строк відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які могли б підтвердити належне виконання нею договірних зобов`язань.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань.

Крім того, відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно норми ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені ТзОВ «Євро Естет Груп» позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача слід стягнути суму заборгованості за Договором купівлі-продажу № 000000263 від 16.02.2021 у розмірі 59 090,00 грн, та у звязку із порушенням строків виконання взятого на себе зобовязання 18 294,44 грн інфляційних нарахувань, 2 685,76 грн 3 % річних за час прострочення.

Відповідно до ч 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» заборгованість за Договором купівлі-продажу косметичної продукції № 000000263 від 16.02.2021 у розмірі 59 090 (п`ятдесят дев`ять тисяч дев`яносто) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» 18 294 (вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто чотири) гривні 44 копійки інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов`язання з 15.07.2021 по 31.12.2022.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» 3% річних за період з 15.07.2021 по 31.12.2021 на загальну суму 2 685 (дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять) гривень 76 копійок.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп» 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Естет Груп», , місцезнаходження: 03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4 корпус Ж.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт: № НОМЕР_1 вид. 03.04.2017, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться у справі № 450/953/23

Суддя Б.М.Гедз