ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/367/24 Номер провадження 22-ц/814/2487/24Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у місті Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах представником - адвокатом Замікулою Борисом Сергійовичем,

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року, постановлене суддею Яковенко Н.Л.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

23.01.2024 АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 19.04.2023. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитом станом на 13.12.2023 у розмірі 90 268,33 грн., яка складається із: 71 946,39 грн. - заборгованість за кредитом; 18 321,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27.03.2024 позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено; стягнуто із ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 19.04.2023 у розмірі 90 268,33 грн. та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що відповідач, будучи обізнаним із умовами кредитування, зобов`язання за ним не виконав, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, розмір якої підтверджений належними доказами. Доказів на спростування розміру стягнення відповідачем не надано, як і не доведено, що кошти з карткового рахунку були зняті поза волею відповідача, а також втрати останнім свого фінансового номеру телефону.

Не погодившись із указаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Замікула Б.С., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що поза увагою районного суду залишилися обставини вчинення відносно відповідачки протиправних дій, внаслідок яких сторонні особи заволоділи коштами із належного їй банківського рахунку шляхом вчинення 44 однотипних операцій на користь отримувача, з яким відповідачка раніше ніколи не співпрацювала, а саме: Універмаг One Riff Limited, Lagos (місто у Африці). За фактом викладеного 20.04.2023 до ЄРДР внесено відомості про злочин за ознаками ч.4 ст.185 КК України, кримінальне провадження №0000560, досудове слідство за яким провадиться відділом поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області.

Наголошує, що списання кредитних коштів відбулось 19.04.2024, а вже 20.04.2024 відповідачка звернулася у правоохоронні органи з повідомленням про злочин. Таку її поведінку вважає логічною та послідовною, а заявлену до стягнення суму заборгованості неспівмірною із загрозою покарання за статтею 383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення).

Звертає увагу на відсутність доказів на підтвердження причетності відповідачки до використання кредитних коштів та просить врахувати, що позивач не провів розслідування за фактом несанкціонованого доступу до банківського рахунку відповідачки та незаконного заволодіння коштами, про що остання подавала до банку відповідне звернення. Відтак, саме позивач, як адміністратор платіжного застосунку, не вжив заходів з метою попередження незаконного заволодіння кредитними коштами та не довів, що саме відповідачка використала кредитні кошти та не повернула їх в порушення умов зобов`язання.

Вважає, що районний суд помилково не застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про платіжні послуги», зокрема статті 30, 68, а також позицію Верховного Суду, сформовану у справах №456/4026/21 від 29.03.2024, №552/2819/16-ц від 08.02.2018, №537/3312/16-ц від 03.07.2019, №691/699/16-ц від 20.06.2018, №176/1445/22 від 16.08.2023, №521/20764/20 від 20.07.2022.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03.05.2024відкрито апеляційне провадження у вказаній справі; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 20.05.2023.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 19.04.2023 ОСОБА_1 підписала шляхом електронного підпису паспорт споживчого кредиту, а також заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк. Підписанням цієї заяви на підставі статті 364 ЦК України клієнт приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Відділені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунку, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка», приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати./а.с.10, 16-27/

Згідно довідок АТ КБ «ПриватБанк» на підставі укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору б/н останній надано банківську картку «Універсальна» № НОМЕР_1 , старт карткового рахунку 19.04.2023, строком дії 06/27, кредитний ліміт: 72 000,00 грн./а.с.9,28/

Банком надано виписку по рахунку ОСОБА_1 , а також розрахунок заборгованості за договором №б/н від 19.04.2023, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 13.12.2023, де сума боргу за період із 19.04.2023 по 13.12.2023 становить: 71 946,39 грн. - заборгованість за кредитом; 18 321,94 грн. - заборгованість за простроченими відсотками./а.с.6, 15/

20.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до чергової частини відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області із заявою, у якій повідомила, що у період часу з 11.04 год. 19.04.2023 по 12.10 год. 20.04.2023 невідома особа таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку грошових коштів з банківських карток належних заявниці № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_1 , чим завдала матеріального збитку на суму, яка встановлюється (ЄО №5629 від 20.04.2023), що підтверджується витягом з ЄРДР, номер кримінального провадження №0000560./а.с.77/

21.04.2023 ОСОБА_1 звернулася до керівника Полтавського відділення ПриватБанк №38 ОСОБА_2 з заявою, у якій повідомила, що з її картки № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 знято кошти у розмірі 4 11,08 грн. та 7 579 зняті 19.04.2023 не нею; зі слів працівника відділення банку на неї була скоєна віртуальна кредитна картка через Інтернет з якої знято суму 71 948,38 грн. Просить звернення та розібратися в даній ситуації, про результати повідомити письмово на її електронну адресу./а.с.92/

За змістом довідки слідчого Владислава Шмакова по кримінальному провадженню №0000560 від 20.04.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на даний час у кримінальному провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, досудове розслідування триває, жодній особі про підозру не повідомлено./а.с.83-84/

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідачем грошові кошти у вигляді кредитного ліміту отримано, але не повернуто у повному обсязі.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, докази на обґрунтування своїх заперечень не надав, а той факт, що в провадженні відділу поліції перебувають матеріали досудового розслідування сам по собі не може відчити про те, що кошти з карткового рахунку були зняті поза волею відповідача. Натомість, дослідженими у справі доказами встановлено, що діям відповідача з використання коштів кредитного ліміту передували дії з підписання кредитного договору у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, а відповідні платежі з використання коштів кредитного ліміту були ініційовані власником картки неодноразово, підтверджені. Будь-які дані про втрату відповідачем свого фінансового номеру телефону матеріали справи не містять.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погоджується. Доводи апеляційної скарги їх правильність не спростовують, оскільки зводяться до переоцінки доказів та довільного трактування норм права на власну користь. При цьому апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до п.14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Згідно із п.14.16. статті 14 цього Закону користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до п.п.5, 6, 7, 8 розділу VI Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого Постановою НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 за №705, користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції які не виконувалися користувачем. Після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, користувач зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором.

До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, емітент зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. У разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки Емітент негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Згідно із п.9 розділу VI указаного Положення, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача,крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

За змістом статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу України в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із огляду на наведені норми матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи доводи апеляційної скарги щодо недоведеності, що саме відповідачка використала кредитні кошти та не повернула їх в порушення умов зобов`язання. Тоді як суд першої інстанції дійшов правильного та вмотивованого висновку, що сам по собі факт звернення до правоохоронних органів та відкриття кримінального провадження за ч.4 ст.185 КК України не є належним та допустимим доказом на підтвердження того, що кошти з карткового рахунку були зняті поза її волею, а отже підстав застосування статті 614 ЦК України, оскільки у справі відсутні докази своєчасного вжиття залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Доказів, що саме третіми особами, а не позичальником, знято кредитні кошти, матеріали справи не містять, тоді як підтвердження здійснення платежу відбувалося через додаток Приват 24 ОСОБА_1 і лише після коректної авторизації клієнта, правильного введення логіну та паролю, у Приват 24 та підтвердження клієнтом платежу до банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого банк здійснює переказ коштів.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 , підписавши заяву від 19.04.2023 погодила своє приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанк, що розміщені в мережі Інтернет за адресою: https://privatbank.ua/terms.

Так, підпунктом 1.1.2.1.10 Умов і правил передбачено, що уразі втрати клієнтом фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних таких осіб клієнт зобов`язаний негайно повідомити про це банк в будь-якому з доступних каналів: 3700, чат-онлайн, відділення банку. На підставі звернення клієнта про зазначений факт банк знімає з номера телефону клієнта ознаку «Фінансовий» та блокує акаунт клієнта в системі «Приват24» з метою уникнення можливих шахрайських операцій з рахунками клієнта.

Відповідно до підпункту 2.1.4.5.1 Умов і правил клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим договором, або що суперечать чинному законодавству.

Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення картки, доступу третіх осіб до картки, у тому числі до інформації, нанесеної на неї (підпункт 2.1.4.5.2 Умов і правил).

Згідно з підпунктом 2.1.4.5.8 Умов і правил у разі втрати/крадіжки фінансового номеру телефону або зміни номера телефону, який є фінансовим, клієнт зобов`язується негайно інформувати банк.

Відповідно до підпункту 2.1.4.5.6 Умов і правил клієнт зобов`язаний інформувати банк та правоохоронні органи про факти втрати картки, ПІНу або отримання інформації про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутися у відділення банку або за телефоном 3700 (безкоштовно по Україні).

Згідно з підпунктом 2.1.4.7.1 Умов і правил клієнт має право здійснювати операції за допомогою безконтактного платіжного інтерфейсу (платіжні операції, у тому числі зняття готівки, отримання інформації про наявність грошових коштів на його рахунках без присутності картки в банкоматі тощо).

Процедура ідентифікації клієнта, який бажає скористатися безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені між банком та клієнтом (фінансовий номер телефону клієнта, ПІН(у випадку, якщо встановлений на рахунку клієнта), одноразові (динамічні) паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVCкодів, тощо) (підпункт 2.1.4.7.2 Умов і правил).

Підпунктом 2.1.4.11.1 Умов і правил передбачено, що у випадку втрати картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із фінансовим номером телефону клієнта або виникнення у клієнта підозри, що картка/ПІН/постійний пароль/одноразові паролі/фінансовий номер телефону могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/фінансового номера телефону клієнт негайно зобов`язаний виконати одну з таких дій:звернутися до відділення банку, в чат-онлайн або за телефоном: 3700 (безкоштовно по Україні) і заявити про такий факт;якщо картка підключена до послуги «Інформування про транзакції», виконати дії, необхідні для блокування картки відповідно до інструкцій з використання послуги;якщо картка підключена до системи «Приват24» виконати дії, необхідні для блокування картки відповідно до інструкцій з використання системи «Приват24».

Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на картці даних (підпункт 2.1.4.12.3 Умов і правил).

Згідно з підпунктом 2.1.4.12.5 Умов і правил клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, у разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Відповідно до підпункту 2.1.4.12.9 Умов і правил клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на картці даних, до моменту звернення клієнта в банк та блокування картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки картки у стоп-лист платіжною системою.

Відтак, саме на відповідача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком у результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення. Тому до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій, що відбулися 19.04.2023 та відповідальність несе користувач, а банк не несе відповідальності за збитки від операцій, здійснених до цього повідомлення.

Наявність кримінального провадження по факту шахрайських дій невідомих осіб в силу презумпції невинуватості не може свідчити про вчинення злочину відносно ОСОБА_1 до ухвалення вироку, яким такі обставини будуть встановлені. Та, з огляду на положення статті 1166 ЦК України, за наявності доведеного факту шахрайських дій з незаконного використання кредитних коштів, спричинена відповідачці шкода повинна відшкодовуватися винною особою, а не позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції, внаслідок правильного застосування норм матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав, слушно вказавши, що діям відповідача з використання коштів кредитного ліміту передували дії з підписання кредитного договору у системі самообслуговування Приват24 за допомогою OTP пароля, а відповідні платежі з використання коштів кредитного ліміту були ініційовані власником картки неодноразово, підтверджені. Будь-які дані про втрату відповідачем свого фінансового номеру телефону матеріали справи не містять.

Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERSv. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в її інтересах представником- адвокатом Замікулою Борисом Сергійовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 27 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06.08.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак