Справа № 128/1848/21
УХВАЛА

07 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді - Бондаренко О.І.

при секретарі - Літневській А.Р.

без участі сторін,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Куцого Р.А. про роз`яснення судового рішення у цивільній справі № 128/1848/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2022 року, яким позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та знято арешт з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0448 га, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району і належить ОСОБА_1 на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993, державного акту зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №493, накладений державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА №666347 від 27.09.2004 у межах виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-51 виданого Замостянським райсудом по рішенню від 17.06.2004 по справі № 2-51/2004. Рішення набрало законної сили.

31.07.2024 року від адвоката Куцого Р.А. надійшла заява про роз`яснення рішення суду, яка мотивується наступним. Відтак, в ході виконання цього судового рішення, представник позивача звернувся до реєстратора речових прав і, згідно відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зазначено, що 07.10.2004 року реєстратором Вінницькою районною державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за реєстраційним номером №1361460 на земельну ділянку площею 0,0448 га, власником якої зазначений ОСОБА_1 . Підставою обтяження зазначена Постанова АН№970118, 27.09.2004 року, Міський відділ ДВС Вінницького МУЮ, державний виконавець Ланецька Л.А. За таких обставин, у державного реєстратора виникає сумнів щодо зняття арешту на підставі рішення суду, де в резолютивній частині вказується Постанова ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА №666347 від 27.09.2004 року, а не АН№970118.Одночасно, в резолютивній частині рішення від 02.06.2022 року Вінницьким райсудом судом зазначається: звільнити з-під арешту земельну ділянку площею 0,0448 га, яка знаходиться на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району і належить ОСОБА_1 на підставі рішення Вінницько-Хутірської сільської ради від 18.12.1993 року, державного акту зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право приватної власності на землю за №493, накладеного державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА №666347 від 27.09.2004 року у межах виконавчого провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2-51 виданого Замостянським райсудом по рішенню від 17.06.2004 року по справі № 2-512004 рік. Представник вказує, що якщо дослідити Постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № АА №9666347 від 27.09.2004 року та супровідний лист про її направлення для виконання(вих №1-18339 від 27.09.2004 року, то вбачається розміщення на одному аркуші однієї і тієї ж Постанови існування двох номерів: -серіяАН970118-номер типографського бланку; -серія АА №966634 7 від 27.09.2004 року. В супровідному листі Вінницького МУЮ про її направлення для виконання, в тому числі і до Нотаріальної контори АДРЕСА_1 (вих №°1- 18339 від 27.09.2004 року), вбачається, що направляється для виконання Постанова ДВС серія АА №9666347 від 27.09.2004 року, а типографський її номер не зазначається. Це було і підставою для формування прохальної частини позовної заяви і, як наслідок формулювання судом резолютивної частини свого рішення. Причини введення Вінницькою нотаріальною конторою в реєстр обтяження №1361460 арешту на земельну ділянку площею 0,0448 га на підставі Постанови ДВС від 27.09.2004 року за номером типографського бланку серія АН970118,наразі не відомо, але, як було описано вище, це один і той же виконавчий документ.

Представник заявника адвокат Куций Р.А. про дату, час та місце судового розгляду повідомлений судом за допомогою телефонограми 01.08.2024 року.

Решта учасників судового провадження до суду не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені судом належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 271 Цивільного процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, не змінюючи його зміст.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Суд, здійснюючи правосуддя у цивільній справі, керуючись законом, відображає свій розсуд, свої висновки у судовому рішенні. Проте, зацікавленій особі може бути незрозумілим їх виклад, зацікавлена особа може не розуміти суті викладених у судовому рішенні висновків суду. У цих випадках виникає необхідність роз`яснити (розтлумачити) зміст судового рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В свою чергу, згідно з п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», питання роз`яснення рішення суду розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Тобто роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме, мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Виходячи з цієї норми закону, роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

Роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз`яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. Між тим, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Вказане рішення державного реєстратора мотивовано тим, що в рішенні суду не зазначено, які необхідно провести реєстраційні дії після скасування державної реєстрації права власності квартири, оскільки відповідно до статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Виходячи із системного тлумачення положень статті 271 ЦПК України механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане цим Кодексом.

Так, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству» від05.12.2019 року, що набув чинності 16.01.2020 року, яким внесені зміни до ч. 3ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» згідно яких ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства за наявності таких прав. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Аналізуючи доводи представника заявника, суд вважає, що судом при ухваленні заочного рішення суду від 02.06.2022 року надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в заяві про роз`яснення рішення суду, не спростовують їх висновків, тому дане роз`яснення приведе фактично до зміни резолютивної частини рішення суду.

Отже, заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2022 року не припускає кілька варіантів тлумачення органами та установами, яким воно було адресоване для виконання, викладене чітко та не містить незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається. В мотивувальній частині рішення викладено обґрунтування висновків суду та прийнятого судом рішення з посиланням на чинні норми ЦПК України та законодавчої бази, якою регулюються дані правовідносини.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247,263, 271,300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Куцого Ростислава Андрійовича про роз`яснення судового рішення у цивільній справі № 128/1848/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Замостянський відділ державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про звільнення майна з під арешту відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 07.08.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО