Дата документу 14.08.2024 Справа № 332/1023/22
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №332/1023/22 Головуючий у 1 інстанції: Ретинська Ю.І.
Провадження № 22-ц/807/1588/24 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Кухаря С.В.,

Гончар М.С.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 2014 р.н., про стягнення заборгованості за кредитом,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2022 року АТ «Державний ощадний банк України » в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 2014 р.н., про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06.11.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, на виконання якого банк відкрив на ім`я ОСОБА_4 поточний рахунок та встановив кредитний ліміт у розмірі 35 000,00 грн.

03.12.2021 Банку стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

10.01.2022 Банк звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з вимогою до спадкоємців померлого ОСОБА_4

02.02.2022 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. Банку стало відомо, що спадкоємцями боржника є його сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Розмір заборгованості Боржника перед Банком становить 49 300,23 грн., яку останній просив стягнути зі спадкоємців, які прийняли спадщину.

Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 24 травня 2024 року позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 5631,38 гривень, а також судовий збір в сумі 283,33 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість у розмірі 11 262,78 гривень, а також судовий збір в сумі 566,66 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ «Державний ощадний банк України», подало апеляційну скаргу. На думку апелянта, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що кредит в сумі 17 604,00 грн. був отриманий іншою особою, а не спадкодавцем, тому зобов`язання за цією сумою тіла кредиту та за нарахованими штрафними санкціями після смерті ОСОБА_4 не можуть входити до складу спадщини. Станом на час відкриття спадщини розмір заборгованості становив 49 300, 23 грн. Таким чином суд першої інстанції неправильно застосувавши норми матеріального права ст. 1282 ЦК України, відповідно до якої спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Окрім того, апелянт вважає, що зняття кредитних коштів після смерті ОСОБА_4 могло статися в результаті розголошення позичальником своїх персональних даних, реквізитів картки, пін-коду картки та таке інш. За таких обставин, у разі розголошення такої інформації Банк не несе відповідальності, тому, на думку апелянта, спадкоємці ОСОБА_4 мають сплатити заборгованість у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, заперечення адвоката Прядка Д.В., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом установлено, 06.11.2019 між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір (а.с.9-10).

Шляхом підписання Заяви про приєднання до ДКБО фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), Відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до даної заяви банк відкрив на ім`я ОСОБА_4 поточний рахунок в гривні України та встановив кредит в розмірі 35 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.7 розділу XXII ДКБО датою укладення Кредитного договору є дата підписання Заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) уповноваженим представником (працівником) Банку; датою надання Кредиту (частин Кредиту) є дата використання Клієнтом Кредиту (кредитних коштів).Кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування.

Згідно до п. 1.20 розділу XXII ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування Кредитом (в т.ч. процентів за користування Кредитом протягом Грейс періоду обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені Заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з Карткового рахунку Клієнта. У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості

Відповідно до п. 1.27, п. 1.29 розділу XXII ДКБО будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

03.12.2021 за вих. № 1032/21.15-28 Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжя було повідомлено Банк, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та надано копію актового запису № 470 від 03.08.2020 (а.с.15).

10.01.2021 Банк звернувся до Першої Запорізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з вимогою до спадкоємців померлого ОСОБА_4 (а.с.16).

02.02.2022 за вих. № 142/02-14 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. на адресу Банку надійшов лист щодо надання інформації про прийняття спадщини. Відповідно до листа, спадкоємцем боржника є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , 17.03.2014 (а.с.17).

Судом також установлено, що дружина померлого ОСОБА_2 відмовилась від спадщини на користь малолітнього сина спадкодавця ОСОБА_3

03.05.2022 АТ «Державний ощадний банк України» на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як законного представника малолітнього ОСОБА_3 було направлено повідомлення про наявність заборгованості перед банком, що підтверджується копією поштового повідомлення, завіреного належним чином (а.с. 18-22).

У вказаному повідомленні було зазначено, що заборгованість спадкодавця станом на час відкриття спадщини становила 49 300,23 грн., із яких: заборгованість за кредитом 34 177,62 грн., заборгованість за відсотками 5 189,95 грн., заборгованість по пені - 1,38 грн., комісія - 815,72 грн., розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 1 409,27 грн., розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 228,66 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 053,48 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту - 6 424,15 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с. 5).

На виконання ухвали суду першої інстанції позивача надано розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання станом на 15.12.2023 щодо позичальника ОСОБА_4 , згідно якої загальний розмір заборгованості становить 37 177,62 грн, що складається із заборгованості за основним боргом 34 177,62 грн; процентів за користування кредитом: 2 942,62 грн; комісії 815, 72 грн; пені за несвоєчасне погашення основного боргу 1,33 грн; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 0,05 грн. (а.с. 180).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що смерть позичальника сталася 02.08.2020 о 16 год.26 хв., кошти у сумі 17 604,00 грн. 03.08.2020 були отриманий іншою особою, а не спадкодавцем, тому зобов`язання за цією сумою тіла кредиту та за нарахованими штрафними санкціями після смерті ОСОБА_4 не можуть входити до складу спадщини та не можуть бути стягнуті із відповідачів.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк встановлений Договором або Законом (ст.612 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтями 1216 та 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Згідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

У відповідності до підрозділу 1.12. листа Верховного Суду України від 01.07.2017 р. «Висновки Верховного Суду України, викладених в постановах, прийнятих по результатам розгляду справ на підставі, передбачених п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ГПК України, за І півріччя 2017 г.") згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Частиною другою та частиною четвертою статті 25 ЦК України визначено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження, а припиняється у момент її смерті.

Із відповіді на запит Директора КНП «Міська лікарня № 4» ЗМР від 14.02.2024 № 01-16/108 суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 о 16 год. 26 хв. (а.с. 216).

Як видно із виписки по картковому рахунку ОСОБА_5 02.08.2020 о 17:02, 02.08.2020 о 17:30, 02.08.2020 о 17:44, 03.08.2020 о 08:26, 03.08.2020 о 08:27 та 03.08.2020 о 08:28 було отримано кредит на загальну суму 17 604,00 грн.

Зважаючи на те, що готівкові кошти на загальну суму 17 604 грн. були зняті з рахунку ОСОБА_4 після його смерті, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав стягнення зі спадкоємців боржника вказаних коштів.

Доводи апеляційної скарги про те, що отримання вказаних кредитних коштів могло відбутись у зв`язку з розголошенням інформації по картковому рахунку позичальником, а тому відповідачі, які спадкоємці позичальника мають їх сплатити, є безпідставними та не спростовують правильних висновків суду.

Вказана обставина є недоведеною, а судове рішення у відповідності до норм статті 263 ЦПК України не можу ґрунтуватись на припущеннях.

Окрім того, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи стосовно суми нарахованої Банком комісії, яка також, на думку апелянта, підлягає стягненню.

В Заяві на встановлення (збільшення відновленої кредитної лінії (Кредиту), яку підписав ОСОБА_4 , а ні у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на якому відсутній підпис ОСОБА_4 , не зазначена сума комісії та умови її нарахування.

Крім того, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Отже, встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць, аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду про недоведеність позовних вимог в частині безпідставно нарахованої комісії в сумі 815,72 грн.є такими, що відповідають нормам права.

Таким чином, у відповідності до норм статей 374, 375 ЦПК України, оскаржуване рішення є таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24 травня 2024 рокуу цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови складено 15 серпня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: С.В. Кухар

М.С.Гончар