Справа № 948/578/24
Номер провадження 2-н/948/109/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 суддя Машівського районного суду Полтавської області Косик С.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

у с т а н о в и л а :

у липні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена заява, у якій ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» просить видати судовий наказ та стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 16 76,31 грн та судовий збір у розмірі 302,80 грн.

Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України та, зокрема, з 01.03.2021 постачає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Заявник стверджує, що власником зазначеної нерухомості є ОСОБА_1 , який не надав заяву приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, але фактично отримує послуги та не сплачує за них, чим порушує право заявника на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк.

Суддя, вирішуючи питання про видачу судового наказу, встановила таке.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені статтею 163 ЦПК України.

Так, за приписами пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного у письмовій формі (в тому числі електронній) формі, за якими пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

На порушення цієї норми до заяви ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» не додана копія договору, укладеного у письмовій формі (в тому числі електронній) з боржником ОСОБА_1 щодо постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначальним для правильного застосування норм процесуального права та можливості розгляду справи за правилами наказного провадження, яке законодавець відокремив від інших видів провадження у цивільних справах, є саме наявність укладеного між сторонами в письмовій (електронній) формі договору, а не фактичне існування договірних відносин, оскільки така обставина належить до предмета доказування.

Отже, суд уважає, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, у видачі судового наказу потрібно відмовити.

Керуючись ст. 163, 165, 166, 258, 353 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Україна» заборгованості за спожитий природний газ.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з зазначених підстав не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С. М. Косик