КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/5393/23 Головуючий у І інстанції - Слободянюк А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/8760/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

установив:

У квітні 2023 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до Дніпровського районного суду м. Києваз позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивувало тим, що 12 серпня 2021 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено комплексний договір №1/4163368, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 265700,12 грн., строком з 12 серпня 2021 року по 11 серпня 2028 року, а відповідач одержує та повертає кредит згідно з графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надавався відповідачу на купівлю транспортного засобу, в тому числі на сплату страхової премії за договором страхування життя.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 06 квітня 2023 року утворилась заборгованість за кредитом у загальному у розмірі 265700,12 грн., з яких: строкова заборгованість - 224571,02 грн., прострочена заборгованість 16394,87 грн., прострочені відсотки - 22667,18 грн., нараховані відсотки - 2067,05 грн.

Просив суд, стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №1/4163368 від 12 серпня 2021 року у сумі 265700,12 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 3985,50 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 січня 2024 року зазначений вище позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за комплексним договором (кредиту та застави) №1/4163368 від 12 серпня 2021 року у розмірі 222465,89 грн. та судовий збір у розмірі 3336,66 грн.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АRХ» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим вимоги банку про стягнення з відповідача на його користь суми боргу за кредитом у розмірі 222465, 89 грн. є правомірними.

Водночас, з розрахунку заборгованості, вбачається, що банком здійснено розрахунок нарахованих та прострочених відсотків, однак, не вбачається з цього розрахунку, зокрема за який період дії договору нараховано борг за відсотками по місячно, нарахування яких повинно припинитись разом із надісланням банком вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків не вбачається.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду в частині відмови у стягненні відсотків АТ «Креді Агріколь Банк» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про відмову в частині стягнення з відповідача нарахованих та прострочених відсотків за кредитом, оскільки у відповідності до вимог п. 1.2 кредитного договору сторони визначили, що за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно у розмірі 11,90 процентів річних (фіксована ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Тобто, на переконання сторони позивача, судом першої інстанції не враховано, що укладеним між сторонами договором встановлено право банку нараховувати відсотки за користування кредитними коштами до повного погашення заборгованості за кредитним договором не залежно від строку кредитування.

У порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12 серпня 2021 року між позивачем АТ «Креді Агріколь Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено комплексний договір (кредиту та застави) №1/4163368.

Відповідно до п. 1.1. договору, банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у порядку та строки, встановлені договором.

Кредит надається банком позичальнику на наступних умовах:

1. Сума та цільове призначення кредиту: 298617,81грн., в тому числі 284425,00 грн. - на купівлю транспортного засобу для особистого користування, 14192,81 грн. - на сплату страхової премії за договором добровільного страхування життя та/або від нещасних випадків та/або здоров`я на випадок хвороби позивальника;

2. Строк кредиту: до 11 серпня 2028 року, включно;

3. Процентна ставка: 11,90% річних (фіксована процентна ставка);

4. Комісійна винагорода за здійснення операції по видачі кредиту позичальнику: 8 659,92 грн., сплачуються одноразово позичальником в день укладення договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.3. договору порядок надання кредиту та його обслуговування, права, обов`язки та відповідальність сторін (штрафи, пеня), інші умови кредитування, а також забезпечення виконання зобов`язань за договором заставою визначені в правилах надання та обслуговування кредиту на придбання та під заставу транспортного засобу в АТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною (публічною) частиною договору і розміщені на Офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua.

Згідно із п. 1.4. договору для зарахування кредитних коштів позичальник повинен мати відкритий у банку поточний або поточний (картковий) рахунок. Позичальник повертає кредит та проценти банку згідно графіка платежів по кредиту (додаток № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною) на єдиний рахунок № НОМЕР_1 в банку.

У якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших платежів, в день укладення договору укладаються: 1.5.1. цей договір, відповідно до якого в заставу передається транспортний засіб, що купується за кредитні кошти/майнові права за договором купівлі-продажу транспортного засобу, що купується за кредитні кошти, у відповідності до розділу 2 договору (п. 1.5. договору).

Предметом застави за вказаним договором виступає транспортний засіб: Марка: Renauit Duster, VIN код: НОМЕР_2 , Рік випуску: 2021, вартість предмету застави - 568 85100 грн. (п. 2.4. договору).

Відповідно до платіжної інструкції від 13 серпня 2021 року банк перерахував на поточний рахунок відповідача кошти в сумі 298617, 81 грн., як надання кредиту за договором від 12 серпня 2021 року.

Відповідно до п. 5.12 шляхом підписанням договору позичальник підтверджує, що він в день укладання договору особисто отримав свій примірник договору; умови договору йому зрозумілі; з Правилами та Тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений, приймає та погоджується; йому до укладання договору з банком надано інформацію, яка визначена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

06 грудня 2022 року та 10 січня 2023 року Банк направляв повідомлення-вимогу про погашення кредитних коштів зі сплатою відсотків.

У повідомленні-вимозі від 10 січня 2023 року позивач вимагав у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю за простроченим кредитом у сумі 10729,96 грн. та простроченими процентами у сумі 15449,93 грн., погасити достроково у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором, а саме: 245965,89 грн. непогашену суму кредиту та 17053,76 грн. проценти за користування кредитом.

Повідомлення банку направлені за адресою, вказаною сторонами у комплексному кредитному договорі №1/4163368 від 12 серпня 2021 року.

25 жовтня 2022 року позивачем було сформовано та надіслано на адресу відповідача повідомлення-вимогу, в якій зазначено, що станом на 25 жовтня 2022 року прострочена заборгованість позичальника за кредитним договором та штрафні санкції становлять: прострочений кредит - 69320,42 грн; прострочені проценти - 10789,68 грн; прострочена комісія - 0 грн, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 0 грн. У зв`язку з зазначеним, керуючись ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умовами кредитного договору та договору застави Банк вимагав протягом 30 днів з дати отримання цього повідомлення - вимоги, погасити достроково у повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та штрафні санкції, а саме: 115151,15 грн - непогашена сума кредиту; 10789,68 грн - проценти за користування кредитом; 0 грн - комісія; 0 грн - пеня за несвоєчасне погашення суми кредиту та процентів.

Як вбачається з листа позивача №16173-38-210 від 10 травня 2022 року, ОСОБА_1 надано дозвіл на виїзд за кордон транспортним засобом, який є забезпеченням кредитного договору № 1/4163368 від 12 серпня 2021 року, виїзд дозволено з 12 травня 2022 року до 11 червня 2022 року, отже, повідомлення-вимоги відповідачу направлялась після 11 червня 2022 року.

Згідно з наданим Банком розрахунком та випискою по рахунку заборгованість відповідача за комплексним кредитним договором №1/4163368 від 12 серпня 2021 року вбачається, що станом на 06 квітня 2023 року строкова заборгованість відповідача ОСОБА_2 за кредитом становить - 224571,02 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 16394,87 грн.; заборгованість за простроченими відсотками - 22667,18 грн., заборгованість за нарахованими відсотками - 2067,05 грн.

Доказів, які б вказували на своєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги позивача зводяться саме до незгоди з висновками суду в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, щодо стягнення відсотків за договором, у зв`язку з відсутністю розгорнутого розрахунку, який би свідчив за який період дії договору нараховано борг за відсотками по місячно, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду саме в цій частині, адже згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції. В іншій частині рішення суду першої інстанції не становить предмет розгляду апеляційного суду.

У відповідності до положень ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України) .

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12.

З наведених обставин справи вбачається, що банком здійснено розрахунок нарахованих та прострочених відсотків, однак, як зазначено судом першої інстанції, не вбачається з цього розрахунку, зокрема за який період дії договору нараховано борг за відсотками по місячно, нарахування яких повинно припинитись разом із надісланням банком вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту.

Враховуючи, що проценти за користування кредитом нараховуються лише в межах строку кредитування, так вони визначені умовами договору, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих відсотків.

Доводи апеляційної скарги про те, що проценти за користування кредитом нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння позивачем правової природи процентів, обумовлених договором, так як умови договору є чинними в межах строку його дії, а реалізувавши своє право на дострокове повернення всієї суми кредиту та здійснивши відповідну вимогу позивачем був змінений строк виконання зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове повернення кредиту), є лише проценти передбачені положеннями ст. 625 ЦПК України, які є мірою цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок суду зроблений з урахуванням правової позиції викладеної, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16.

З огляду на вищевикладене, а також те, що при апеляційному розгляді справи неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення понесені позивачем судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба