Справа № 397/467/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.08.2024 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рум`янцевої О.І.,

розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ПАРІС» заборгованість в сумі 32568,06 грн., що складається з:13982,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4370,95 грн. - заборгованість за процентами; 12878,86 грн. - заборгованість за комісією; 231,03 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 по 23.02.2022; 1105,09 грн. - інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.22.

В обгрунтування позову вказав, що 11.02.2020 між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0050667 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідач підписанням Заяви-Договору про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб акцептувала укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який розміщений на Сайті Банку і беззастережно приєдналась до умов Договору. З умовами Договору ознайомлена та зобов`язалася самостійно відстежувати зміни, які будуть вноситись до Договору. За умовами Заяви відповідачці було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 15151,52 грн., строк дії кредиту - 12 місяців, процентна ставка % річний - 18,00, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту 1 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту 5% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0050667 від 11.02.2020, відповідачка отримала платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору, що підтверджується розпискою щодо отримання платіжної картки 11.02.2020. Грошові кошти у сумі 15151,52 грн. були зараховані Акціонерним товариство «РВС БАНК» 11.02.2020 на картковий рахунок Клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером.

26.11.2021 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір відступлення права вимоги №26/11/2021-1. Відповідно до п.п.1.1 п.1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає, а Новий кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора та Кредитними Договорами, зазначеними у Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є невід`ємною частиною, які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржниками. Як вбачається з Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги АТ РВС «БАНК» відступило ТОВ ФК «ПАРІС» право вимоги до відповідачки за заявою-Договором №0050667 від 11.02.2020 на загальну суму 31231,94 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 13982,13 грн., заборгованість за процентами 4370,95 грн., заборгованість за комісією 12878,86 грн. Банк Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Проте відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, не повернула кредит та не сплатила інші платежі, передбачені умовами договору, в зв`язку з чим станом на 05.04.2024 має заборгованість перед позивачем в сумі 31231,94 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 13982,13 грн., заборгованості за процентами 4370,95 грн., заборгованості за комісією 12878,86 грн. У зв`язку з простроченням грошового зобов`язання в сумі 31231,94 грн., керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України та п.7.7.2.17 Публічної пропозиції, позивачем нараховано: 231,03 грн. за користування грошовими коштами у період з 26.11.2021 по 23.02.2022 та 1105,09 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.2022.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача підлягає сума у розмірі 31231,94 грн. боргу за кредитом, 231,03 грн. (відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України) та 1105,09 грн. інфляційних втрат, а всього разом 32568,06 грн.

Ухвалою судді від 01.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 79-81).

Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати без їх участі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 2-5).

Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи повідомлені, відзив не подали (а.с. 88, 91-93, 104). Представником відповідачки подано заяву, в якій просив ухвалити рішення у справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, в зв`язку зі спливом строків позовної давності (а.с. 100-102).

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підписала Заяву-Договір №0050667 від 11.02.2020 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є Договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, якою просить надати споживчий кредит в сумі 15151,12 грн. Також, проставленням, власноруч, свого підпису під цією Заявою-Договором, вона погодилася з тим, що Заява-Договір разом з Публічною пропозицією і паспортом споживчого кредиту та Графіком погашення складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язалася виконувати його умови (а.с.47 на звороті).

Згідно Додатку № 1 до Заяви -Договору №0050667 від 11.02.2020 ОСОБА_2 за умовами Заяви було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 15151,52 грн., строк користування кредитом 12 місяців, тип відсоткової ставки - фіксована, номінальна процентна ставка (річних) 18%, комісія за розрахунково-касове обслуговування заборгованості 5%, комісія за надання кредиту 151,52 грн. (а.с.48).

Згідно паспорту споживчого кредиту ОСОБА_2 відповідно до умов Договору було надано споживчий кредит на споживчі потреби шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 15151,52 грн., строк кредитування - 12 місяців, процентна ставка відсотків річних 18,00% на залишок за кредитом, разова комісія при видачі кредиту 151,52 грн., з щомісячною комісією за супроводжування кредиту 757,58 грн. (а.с.48 на звороті).

26.11.2021 між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК Паріс» було укладено договір про відступлення права вимоги №26/11/2021-1, згідно якого та Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ РВС «БАНК» відступило ТОВ «ФК Паріс» право вимоги до відповідача за заявою-Договором №0050667 від 11.02.2020 на загальну суму 31231,94 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 13982,13 грн., заборгованість за процентами 4370,95 грн., заборгованість за комісією 12878,86 грн. (а.с.49-55).

Відповідно до п.п.1.1 п.1 Договору відступлення права вимоги Первісний Кредитор у порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а Новий кредитор приймає (набуває) права вимоги Первісного Кредитора за Кредитними Договорами, зазначеними в Додатку №1 до цього Договору, зі всіма додатками, додатковими угодами, додатковими договорами, договорами про внесення змін та доповненнями до нього тощо, що є його невід`ємною частиною (надалі кредитні договори), які укладені між АТ «РВС БАНК» та боржниками.

Згідно меморіальних ордерів №9069 та №9070 від 11.02.2020 ОСОБА_2 було перераховано АТ «РВС БАНК» кредитні кошти в сумі 15000 гривень та 151,52 грн. дисконту при видачі кредиту згідно кредитного договору №0050667 від 11.02.2020 (а.с.60).

Відповідно до п.3.1 Договору відступлення права вимоги №26/11/2021-1 від 26.11.2021, права вимоги за Кредитним договором вважаються відступленими з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі прав та документів, що є невід`ємною частиною цього Договору, Реєстру Прав вимоги у електронному вигляді передаються Первісним кредитором Новому кредитору в день підписання цього Договору.

26.11.2021 між АТ «РВС Банк» та ТОВ «ФК «Паріс» підписано Акт прийому-передачі прав вимоги і документів до Договору про відступлення права вимоги №26/11/2021-1 від 26.11.2021, зокрема й передачу прав щодо боржника ОСОБА_2 за кредитним договором №0050667 від 11.02.2020 (а.с. 56-64).

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте позичальник в порушення умов договору свої зобов`язання не виконала, в зв`язку з чим у неї станом на 05.04.2024 утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 31231,94 грн., яка складається з: 13982,13 грн. заборгованості за тілом кредиту, 4370,95 грн. заборгованість за процентами, 12878,86 грн. заборгованість за комісією, 1105,09 грн. інфляційних втрат за користування грошовими коштами у період з 26.11.2021 по 23.02.2022 року та 231,03 грн. - 3% річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунками заборгованості (а.с.65-71, 72).

З метою досудового врегулювання спору ТОВ «ФК Паріс» було направлено ОСОБА_2 вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання вих. №145/26/11/2021-2 від 26.11.2021 за Заявою-Договором №0050667 від 11.02.2020, однак така відповідачем залишена без задоволення (а.с.72 на звороті 74).

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як передбачено ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно норм викладених в ст.644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір зроблено усно і в ній не вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, якій було зроблено пропозицію, негайно заявила про її прийняття. Якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Згідно ст. 629 ЦК УКраїни договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

За нормою п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, ТОВ «ФК «Паріс» набувши статусу нового кредитора, отримало право пред`явлення вимоги до відповідачки ОСОБА_3 щодо погашення наявної в неї заборгованості за Договором №0050667 від 11.02.2020, що повністю узгоджується з положеннями ст. 514 ЦК України.

Як встановлено судом, внаслідок не виконання відповідачкою ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань за Договором №0050667 від 11.02.2020, остання має заборгованість у розмірі 31231,94 грн., з яких: 13982,13 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 4370,95 грн. - сума заборгованості за відсотками; 12878,86 грн. - заборгованість за комісією.

У відповідності до ч.1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачка не надала альтернативного розрахунку заборгованості за договором. Крім того під час розгляду справи судом, відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

З огляду на те, що відповідачкою прострочено виконання грошового зобов`язання, позивач має право на стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідачка в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого в неї утворилася заборгованість, розмір якої останньою не оспорюється, чим порушені майнові права позивача, право вимоги до якого перейшло відповідно до договору факторингу.

А тому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Щодо заяви представника відповідачки про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Разом з тим, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки продовжуються на строк дії такого карантину.

А тому, саме з цієї дати (02.04.2020) строк позовної давності продовжувався у зв`язку із введенням на території України карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно по 30.06.2023 року.

Разом з цим, відповідно Закону України № 2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який неодноразово було продовжено та який діє дотепер.

Також суд зазначає, що з 17.03.2022 набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та АТ «РВС БАНК» договору від 11.02.2020 №0050667 визначено строк дії кредиту 12 місяців, тобто до 11.02.2021.

А тому у суду відсутні підстави для висновку, що ТОВ «ФК «Паріс» пропущений строк позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати в сумі 2422,40 грн.(а.с.1).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 624, 626, 638, 1049, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов представника ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", ідентифікаційний код 38962392, заборгованість в сумі 32568 (тридцять дві тисячі п`ятсот шістдесят вісім) гривень 06 (шість) копійок, що складається з: 13982,13 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 4370,95 гривень - заборгованість за процентами; 12878,86 гривень - заборгованість за комісією; 231,03 гривень - 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 по 23.02.2022; 1105,09 гривень - інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.2022.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", ідентифікаційний код 38962392, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.

На рішення суду, протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 02.09.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПАРІС», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а, код ЄДРПОУ - 38962392.

Представник позивача: Слюзенко Володимир Олександрович, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77а, РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя: І.В. Максимович