Провадження № 2/679/167/2024
Справа № 679/37/24
У Х В А Л А

04 березня 2024 року місто Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Грибанової Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Бражук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Нетішинського міського суду Хмельницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

04 січня 2024 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с.2-6).

05 січня 2024 року у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відповідно до Ухвали Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року (а.с.93), відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, з призначенням судового засідання.

Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином.

У строк, встановлений судом в Ухвалі Нетішинського міського суду від 05 січня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву або ж клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, водночас, скерувавши до суду клопотання про зупинення провадження у цивільній справі (вх. №1253/24 від 04 березня 2024 року), мотивуючи останнє перебуванням з 07 серпня 2023 року на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , підтвердивши зазначене долученою до клопотання довідкою за №199 від 19 лютого 2024 року, що, на переконання відповідача ОСОБА_1 , є підставою для зупинення провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, згідно положень ст. 251, ст.253 ЦПК України, до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 на військовій службі або ж до припинення чи скасування воєнного стану в України.

Зі змісту дослідженої у судовому засіданні довідки в/ч НОМЕР_1 за №199 від 19 лютого 2024 року вбачається, що відповідач ОСОБА_1 з 07 серпня 2023 року перебуває на військовій службі та працює у військовій частині НОМЕР_1 НГ України.

Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України).

Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, а також, практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України), оскільки, згідно із ст.9 Конституції України, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція), підлягає застосуванню в Україні, як частина національного законодавства, що повністю узгоджується з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» №3477-IV від 23 лютого 2006 року, за якими суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України).

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст.129 Конституції України.

Водночас, до основних засад цивільного судочинства віднесено, зокрема, розумність строків розгляду справи судом (ст.2 ч.3 п.10) ЦПК України).

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (ст.6 п.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ст.44 ч.1 ЦПК України).

За змістом ст.12 ч.5 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: … сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

За приписами ст.251 ч.1 п.2) ЦПК України, що визначає обов`язок суду зупинити провадження у справі, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: … п.2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про Збройні Сили України»: Збройні Сили України це військове формування, на яке, відповідно до Конституції України, покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також, тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Таким чином, зупинення провадження у справі, на підставі ст.251 ч.1 п.2) ЦПК України передбачено саме для захисту прав та інтересів, перш за все, військовослужбовців Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, тобто, означені приписи ст.251 ч.1 п.2) ЦПК України покликані забезпечити об`єктивний розгляд справи і мають своєю метою саме захист процесуальних прав учасника цивільного процесу, що бере участь у бойових діях станом на час розгляду справи.

Однак, надана відповідачем ОСОБА_1 довідка в/ч НОМЕР_1 за №199 від 19 лютого 2024 року підтверджує лише перебування останнього на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 НГ України, що є не є достатнім для зупинення провадження у цивільній справі, так як прецедентна практика ВС вимагає від сторін надання доказів залучення особи до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини, в якій несе служба сторона, на воєнний стан, тощо, про що зазначено у правових висновках ВС у постановах ВС від 29 серпня 2022 року (справа №461/5209/19), від 09 листопада 2022 року (справа №753/19628/17), від 16 серпня 2023 року (справа №357/3844/20), від 21 грудня 2022 року (справа №456/2541/19).

Крім того, Європейський суд з прав людини наголошує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, і принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, від 21 жовтня 2010 року, § 47).

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також, враховуючи приписи ст.251 ч.1 п.2) ЦПК України, які визначають обов`язок суду зупинити провадження у справі, що полягає у доведенні перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого відповідачем ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у цивільній справі, оскільки, матеріали цивільного провадження, в тому числі, і надана до суду довідка в/ч НОМЕР_1 за №199 від 19 лютого 2024 року, не містять достовірних доказів на підтвердження залучення відповідача ОСОБА_1 до бойових дій, здійснення заходів з національної безпеки та оборони, переведення конкретної військової частини, в якій несе служба сторона, на воєнний стан, тощо, що, відповідно, свідчить про відсутність законодавчо визначених правових підстав для зупинення провадження у цивільній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, і суд не повинен відшукувати будь-які докази в обґрунтування скерованого клопотання, вчиняти будь-які дії на користь тієї чи іншої сторони, так як означене буде порушувати принцип змагальності сторін, що, окрім того, повністю узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де гарантовано розгляд справи протягом розумного строку (ст.6), оскільки, саме практика Європейського суду з прав людини (рішення від 07 липня 1989 року «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії») виходить з того, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, і суд має реагувати на випадки, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство.

На підставі викладеного, керуючись ст.251, ст.253 ЦПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на Ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: