ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5818/23
провадження № 6/753/725/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Котенко Р. В.

при секретарі Потапенко Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторії Михайлівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна (далі - заявник, приватний виконавець) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник), право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання обґрунтоване тим, що на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № НОМЕР_3:

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 17.01.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за розпискою у розмірі 36 290,68 доларів США;

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 17.01.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат по сплаті судового збору у розмірі 13 271,00 гривень;

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 14.03.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.

19.01.2024 за виконавчими листами № 753/5818/23, 753/5818/23 від 17.01.2024 приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_3, № НОМЕР_4. Того ж дня зазначені виконавчі провадження було об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_3.

19.01.2024 приватним виконавцем винесено постанови: про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт коштів та майна боржника. Відповідні обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25.03.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 на підставі виконавчого листа № 753/5818/23 від 14.03.2024. Зазначене виконавче провадження того ж дня приєднано до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_3.

Приватний виконавець зазначає, що в ході перевірки майнового стану боржника при примусовому виконанні рішення суду, встановлена відсутність у боржника коштів та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення для задоволення вимог стягувача у повному обсязі.

Разом з тим, приватним виконавцем було встановлено, що згідно даних Реєстру прав власності на нерухоме майно (до 2013 року) боржнику на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г. О. за реєстровим № 280, на праві власності належить садовий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 30712055. На зазначений садовий будинок у справі № 753/5818/23 ухвалою від 04.04.2023 був накладений арешт.

Садовий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0,050 га, відведеної для ведення садівництва, кадастровий номер :01:018:0041, право власності на яку за боржником не зареєстроване. Разом з тим, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру право власності та речові права на цю земельну ділянку належать ОСОБА_3 - продавцю садового будинку за договором купівлі-продажу, посвідченого 19.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г. О. за реєстровим № 280.

Посилаючись на статтю 377 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на момент укладення зазначеного договору купівлі-продажу садового будинку), приватний виконавець вважає, що до ОСОБА_1 , який набув право власності на садовий будинок АДРЕСА_1 перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований, а право власності ОСОБА_3 право власності припинилось.

Обгрунтовуючи своє подання відсутністю у боржника грошових коштів або іншого рухомого майна для виконання вимог виконавчих листів у зведеному виконавчому провадженні, з метою захисту прав стягувача та виконання судового рішення просить надати дозвіл на стягнення та примусову реалізацію на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку за боржником, а саме на земельну ділянку, площею 0,050 га, цільове призначення - для ведення садівництва, кадастровий номер :01:018:0041, що розташована на території АДРЕСА_2 .

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями від 07.08.2024 для розгляду цієї справи визначено суд у складі головуючого судді Котенко Р. В.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розгляд подання здійснено в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи за відсутності приватного виконавця з огляду на те, що приватним виконавцем до суду було подано клопотання про розгляд подання без її участі, що відповідає правилам ч. 3 ЦПК України , зокрема, учасник справи має право заяви клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася приватний виконавець як на обґрунтування своїх вимог, що викладені у відповідному поданні та підтверджені доданими до нього доказами, які були досліджені судом, на підставі норм матеріального права дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторії Михайлівни знаходиться зведене виконавче провадження № 753/5818/23:

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 17.01.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованості за розпискою у розмірі 36 290,68 доларів США;

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 17.01.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва, щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат по сплаті судового збору у розмірі 13 271,00 гривень;

- з примусового виконання виконавчого листа № 753/5818/23 від 14.03.2024, виданого Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 гривень.

19.01.2024 за виконавчими листами № 753/5818/23, 753/5818/23 від 17.01.2024 приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_3, № НОМЕР_4. Того ж дня зазначені виконавчі провадження було об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_3.

19.01.2024 приватним виконавцем винесено постанови: про стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; про арешт коштів та майна боржника. Відповідні обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

25.03.2024 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_5 на підставі виконавчого листа № 753/5818/23 від 14.03.2024. Зазначене виконавче провадження того ж дня приєднано до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_3.

В матеріалах справи міститься список № 19/01/2024 згрупованих відправлень «Рекомендований лист» від 19.01.2024, та список згрупованих відправлень від 25.03.2024 у яких адресатом серед інших осіб значиться боржник ОСОБА_1 .

Під час проведення виконавчих дій приватним виконавцем були вжиті передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії щодо примусового виконання рішення, однак рішення суду на день звернення до суду з даним поданням боржником не виконано.

Загальний порядок звернення стягнення визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), відповідно до частини першої якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності/спеціальному майновому праві об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, заставлений третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Арешт на подільний об`єкт незавершеного будівництва накладається з урахуванням особливостей, визначених абзацами другим - п`ятим частини першої цієї статті.

У разі якщо право власності/спеціальне майнове право на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ст. 181 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно частин 1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Статтею 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено особливості державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, речові права на які набуто до 1 січня 2013 року.

Так, за приписом ч. 1 ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності на земельну ділянку, набутого та оформленого в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться за умови наявності відповідних відомостей в Державному земельному кадастрі. А згідно ч. 3 ст. 29 цього ж Закону державна реєстрація речових прав на земельну ділянку, набутих та оформлених в установленому порядку до 1 січня 2013 року, проводиться без подання заявником документа, на підставі якого набуто речове право, за умови наявності інформації про зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі, у тому числі перенесеної із Державного реєстру земель, документів, що відповідно до законодавства, яке діяло до 1 січня 2013 року, посвідчували право власності або право користування землею (земельними ділянками), а також книг записів (реєстрації) таких документів.

Відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин щодо переходу права власності на житловий будинок) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруд, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків визначених частиною другою цієї статті.

Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без змін її меж, цільового призначення, посвідчується:

а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою;

б) свідоцтвом про право на спадщину.

Статтею 132 Земельного кодексу України (у редакції, чинні на день укладання боржником угоди купівлі-продажу садового будинку) унормовано зміст угод про перехід права власності на земельні ділянки.

Відповідно до частин 3, 4 зазначеної статті додатком до угоди, за якою здійснюється відчуження земельної ділянки приватної власності, є державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується (або відчужувалась).

Угоди про перехід права власності на земельну ділянку підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що садовий будинок АДРЕСА_1 був придбаний боржником у приватну власність на підставі Договору купівлі-продажу садового будинку, посвідченого 19.06.2010 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Переверзевою Г. О. за реєстровим № 280 (далі - договір). Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за ОСОБА_1 09.08.2010 за реєстраційним номером 30712055 в книзі 7, номер запису 3507, що підтверджується витягом комунального підприємства Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 09.08.2010 № 26958307.

На виконання вимог ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України у пункті 3 договору зазначено, що садовий будинок знаходиться на земельній ділянці, площею 0,050 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , відведена для садівництва. Кадастровий номер: :01:018:0041.

Разом з тим, з інших умов договору не вбачається, що ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку було набуто право власності.

Що стосується тверджень приватного виконавця про належність права власності на земельну ділянку продавцю садового будинку - ОСОБА_3 , суд зазначає таке.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, наданої 22.03.2024 Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, суб`єктом речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0041 є ОСОБА_3 . Проте інформація щодо виду речового права ОСОБА_3 , дату державної реєстрації права, номеру запису про право, органу, що здійснив державну реєстрацію права на зазначену земельну ділянку відсутня.

Окрім того, на запит приватного виконавця від 25.03.2024 № 13665 про надання копії правовстановлюючого документу на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0041 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області листом від 04.04.2024 № 8-10-0.222-3443/2-24 повідомило, що примірник державного акта на право власності на земельну ділянку в архіві відділу № 3 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління не виявлено, документація із землеустрою на зазначену земельну ділянку також не виявлена.

Згідно з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.03.2024 № 371092595, записи про реєстрацію права власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження на земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0041 відсутні.

Відтак, приватним виконавцем не надано жодного належного доказу, зокрема, будь-якого правовстановлюючого документу, який свідчив би про належність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,050 га, що розташована на території АДРЕСА_2 , відведеної для садівництва, кадастровий номер: :01:018:0041 на праві власності та про реєстрацію за нею такого права у відповідності до чинного на той час законодавства України.

Окрім того, враховуючи, що на момент укладення боржником угоди купівлі-продажу садового будинку чинне законодавство України передбачало в обов`язковому порядку нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, приватним виконавцем не доведено належними доказами набуття ОСОБА_1 у власність зазначеної вище земельної ділянки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, на підставі Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторії Михайлівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Котенко