УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

Скаржник звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що 09 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у справі № 760/20809/18 постановив ухвалу про затвердження мирової угоди, укладеної 30 травня 2019 року між сторонами у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способів участі у вихованні дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Суд, постановляючи ухвалу від 09 січня 2020 року, зазначив, що ця ухвала є виконавчим документом.

До 04 березня 2022 року ОСОБА_2 добровільно виконувала ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року, а тому необхідності у її примусовому виконанні не було.

Він намагався спонукати ОСОБА_2 до добровільного виконання ухвали суду, проте його численні звернення до різних органів та установ не надали результату.

17 лютого 2024 року він звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

22 лютого 2024 року державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленко В.О. направив повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як на підставу для повернення виконавчого документу державний виконавець зазначив, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначений строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

19 грудня 2023 року він звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про роз`яснення ухвали суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду та вказано про те, що судове рішення у формі ухвали є чітким і зрозумілим, резолютивна частина відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Вбачається, що державний виконавець доводи, викладені в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року, проігнорував.

Таким чином, державний виконавець неправомірно повернув виконавчий документ стягувачу.

Просить суд:

- визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленка В.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22 лютого 2024 року;

- зобов`язати державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленка В.О. або іншу посадову особу відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Представник Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у справі № 760/20809/18 постановив ухвалу про затвердження мирової угоди, укладеної 30 травня 2019 року між сторонами у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення способів участі у вихованні дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Зі скарги вбачається, що до 04 березня 2022 року ОСОБА_2 добровільно виконувала ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року, а тому необхідності у її примусовому виконанні не було. Скаржник намагався спонукати ОСОБА_2 до добровільного виконання ухвали суду, проте його численні звернення до різних органів та установ не надали результату.

17 лютого 2024 року скаржник звернувся до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження.

22 лютого 2024 року державний виконавець Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленко В.О. направив повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як на підставу для повернення виконавчого документу державний виконавець зазначив, що виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не зазначений строк пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання.

19 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із заявою про роз`яснення ухвали суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду та вказано про те, що судове рішення у формі ухвали є чітким і зрозумілим, резолютивна частина відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Главою 5 ЦПК України визначені вимоги до мирової угоди сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Статтею 208 ЦПК України визначено, що виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Встановлено, що ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року, якою затверджена мирова угода, є виконавчим документом та відповідає вимогам закону.

Зазначене також підтверджується ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року.

З цієї ухвали вбачається, що резолютивна частина ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, оскаржуване повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22 лютого 2024 року не відповідає вимогам закону та обмежує права стягувача.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 82, 207, 208, 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Павленка Владислава Олеговича про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 22 лютого 2024 року.

Зобов`язати посадових осіб Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити дій щодо відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09 січня 2020 року у справі № 760/20809/18.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 21 серпня 2024 року.

Суддя: