УХВАЛА

06 серпня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/8483/23

провадження № 22-ц/4809/1345/24

Кропивницький апеляційний суд у складі судді-доповідача Єгорової С. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року у складі головуючого судді Варакіної Н. Б.

УСТАНОВИВ:

25.07.2024 адвокат Дорошко Марина Анатоліївна, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс», подала до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

До апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року, вказано, що строк пропущено з поважних причин.

Зазначено, що 09 червня 2024 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.05.2024 однак, ухвалою від 15 липня 2024 року залишено без розгляду та повернено апеляційну скаргу, у зв`язку з тим що апеляційна скарга не була підписана уповноваженою на те особою. ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виправивши недоліки повторно подало апеляційну скаргу. Вважає, що строк для подання апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.05.2024 пропущено з поважних причин, обумовлених тим, що апеляційну скаргу 01 липня було залишено без розгляду.

Вказана у клопотанні адвокатом Дорошко М. А. причина пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду є неповажною з наступних причин.

Статтею 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkovv. Russia»).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №1227/8971/2012 (провадження № 14-198звц21) врахувала практику ЄСПЛ, який роз`яснив, що положення статті 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 353 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно норм статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги визначено статтею 356 ЦПК України.

Однією з вимог до форми апеляційної скарги, згідно ч. 3-4 вказаної статті, є підписання особою, яка її подає, або представником такої особи, надання довіреності або іншого документу, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися, та оригіналу квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 58 ЦПК).

Застосування наведених норм у системному зв`язку дає підстави для висновку, що апеляційна скарга, яка подається юридичною особою, може бути підписана керівником або членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, або представником. Повноваження цих осіб, крім випадку, коли вони встановлені законом, підтверджуються статутом, положенням, а представника - довіреністю, ордером чи договором про надання правової допомоги адвокатом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 червня 2020 року у справі №500/1411/19, від 15 вересня 2021 року у справі №160/5405/20, від 27 липня 2022 року у справі №160/759/21.

Таким чином, чинне процесуальне законодавство висуває чітку вимогу до осіб, які діють в порядку самопредставництва або є представниками, долучити до відповідного поданого ними процесуального документа докази, які підтверджують наявність у них таких повноважень.

Встановлено, що 12.06.2024 на адресу Кропивницького апеляційного суду від адвоката Дорошко М. А. надійшла апеляційна скарга на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року (а.с.80-82).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 01.07.2024 апеляційну скаргу залишено без розгляду з підстав передбачених п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка немає права на підписання.

08.07.2024 на адресу Кропивницького апеляційного суду від адвоката Дорошко М. А. надійшла апеляційна скарга на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року (а.с.93-95).

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15.07.2024 апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 1 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, оскільки скарга не містить підпису особи, яка її подала.

Верховний Суд звертає увагу й на практику Європейського суду з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.06.2006 у справі «Каменівська проти України» (№18941/04), у якій наголошено, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21.02.1975, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (див. Guйrin v. France, рішення від 29.07.1998, п. 37). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (див. Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain, рішення від 28.10.1998, Reports 1998-VIII, с. 3255, п. 45).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» ((В.П.), №22277/93, 27.06.2000, параграф 59) зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Тому, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.

Апеляційний перегляд справи належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства. Право на апеляційний перегляд справи гарантується, однак його реалізація повинна відбуватись з дотриманням встановлених процесуальним законом вимог, зокрема, в межах визначеного строку апеляційного оскарження.

Це право повинно реалізовуватись зацікавленими особами добросовісно, без зайвих зволікань, а строк апеляційного оскарження може бути поновлено лише за наявності поважних причин, які обумовлюються існуванням об`єктивних обставин, підтверджених доказами.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №200/3692/21 зазначено, що «зважаючи на зміст викладених у цій постанові Верховного Суду норм процесуального права, якими врегульовано питання строків апеляційного оскарження та їх поновлення, вимоги до процедурних рішень суду апеляційної інстанції, ухвалених з цього питання, а також беручи до уваги продемонстровані національними судами та ЄСПЛ підходи до поновлення процесуальних строків, правові позиції Верховного Суду з цього приводу, колегія суддів вважає, що процесуальний строк, зокрема строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:

- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;

- повторне подання апеляційної скарги відбулось в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;

- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;

- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;

- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами».

З матеріалів справи не убачається, що первісне звернення ТОВ «ФК «Прайм Альянс» до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулось у межах передбаченого ст. 354 ЦПК України строку, і скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження, вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, недоліки якої не були усунуті у повторно поданій апеляційній скарзі.

Адвокатом Дорошко М. А. не надано доказів, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від скаржника, обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша стаття 44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 3 статті 357 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 ЦПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду, в разі не усунення недоліків скарга вважається неподаною повертається скаржнику.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із встановленням строку протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали, для надання до Кропивницького апеляційного суду заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, із зазначенням поважних підстав для його поновлення, а також докази, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та їх представника адвоката Дорошко М. А., обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою оформленою відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України, й не могли бути усунуті скаржником.

Керуючись ст. 185, 260, 261, 357, 389 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Прайм Альянс» на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 травня 2024 року залишити без руху.

Запропонувати представнику заявника протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали усунути вищезазначені недоліки апеляційної скарги.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. М. Єгорова