СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., за участю секретаря Лопатюк А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 222596,14 грн та судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 14.09.2017 кредитний договір 01, за яким позичальнику видано кредитну картку з встановленим лімітом 5000 грн, який пізніше було підвищено до 52700 грн; 29.12.2021 кредитний договір 801 видано кредит у сумі 100750 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01 грудня 2023 року склала: по кредитному договору від 14.09.2017 №01 - 76395,34 грн; по кредитному договору від 29.12.2021 №801 - 146200,80 грн. Загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на склала 222596,14 грн. Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 лютого 2024 року визначено головуючого суддю Кушнір С.І.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06 лютого 2024 року відкрито спрощене позовне провадження.

Розпорядженням керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва від 18 квітня 2024 року №1400, призначено проведення автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із неможливістю продовжувати розгляд справи суддею Кушнір С.І. у зв`язку з її звільненням у відставку, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 19 березня 2024 року №797/0/15-24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року визначено головуючого суддю Жовноватюк В.С.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 30 квітня 2024 року цивільну справу прийнято до провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.06.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив представника відповідача, у якому просив позов задовольнити частково, а саме у частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 29.12.2021 №801 у розмірі 83124,73 грн. В обґрунтування зазначає, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, умови заявки на приєднання до договору у п.4 графіку платежів, комісія за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. Щодо заборгованості за кредитним договором №01 від 14.09.2017, то позивачем не надано докази щодо отримання відповідачем кредитних коштів.

21.06.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що банк належним чином виконав свої зобов`язання, надав відповідачу кредитні кошти, відповідач погодився із умовами кредитування та отримав кредитні кошти.

У судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі (ч.7 ст.178 ЦПК України).

11.06.2024 до суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, адресований відповідачу, за закінченням терміну зберігання.

Однак, 09 травня 2024 року ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи у судді, про що зазначено у відповідній заяві про ознайомлення з матеріалами справи.

Відтак, п`ятнадцятиденний строк для надання відзиву сплив. Враховуючи, що відзив подано не у межах п`ятнадцятиденного строку, суд до уваги наданий представником відповідача відзив не бере.

Судом встановлено, що 14 вересня 2017 року ОСОБА_2 підписав заяву №01 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок чого отримав споживчий кредит.

29.12.2021 ОСОБА_1 підписав заяву №801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, внаслідок чого отримав споживчий кредит.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, банк надає копію платіжної інструкції від 29 грудня 2021 року, яким на рахунок ОСОБА_1 перераховано 100750,00 грн, призначення платежу: надання кредитних коштів за договором №801 від 29 грудня 2021 року за позикою ОСОБА_1 .

Отже, відповідач отримав споживчі кредити у розмірі 5000,00 грн та 100750,00 грн.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати належних йому процентів.

Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Так, у матеріалах справи наявна письмова вимога (повідомлення) від 01 грудня 2023 року вих. КНО-44.2.2/145, якою банк повідомив ОСОБА_1 про наявність заборгованості та пред`явив вимогу про виконання зобов`язання, відтак позивач набув права вимоги повернення споживчого кредиту.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п.5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, у відповідача наявна заборгованість:

1) по кредитному договору від 14.09.2017 №01 - 76395,34 грн, з яких: 52683,33 грн заборгованість за кредитом; 23712,01 грн заборгованість процентами;

2) по кредитному договору від 29.12.2021 №801 - 146200,80 грн, з яких: 83114,67 грн заборгованість за кредитом; 10,06 грн заборгованість процентами; 63076,07 грн заборгованість за комісією.

Щодо стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.

Згідно із заявою №801 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб вбачається, що відповідач погодився з умовою про комісію, що підтверджується його підписом.

У матеріалах справи міститься паспорт споживчого кредиту, у якому визначено комісію за обслуговування кредитною заборгованістю у розмірі 2,99% щомісячно, відповідний паспорт відповідач також засвідчив особистим підписом.

У матеріалах справи міститься копія публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Відповідно до пункту 5.7. частини 1 розділу II «Послуги банку» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, проценти за користування споживчим кредитом та комісії встановлюються у фіксованому розмірі і підлягають сплаті клієнтом з урахуванням наступного.

Пункт 5.7.3. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаного в заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій частині 5 розділу II цього договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо).

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Такі висновки суду зроблено у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21).

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний перелік складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною в договорі про споживчий кредит, - за кількістю днів, щомісяця, щокварталу) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та/або супутніх послуг банку, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за кожним платіжним періодом за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит додатка 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки. (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно п.п.4.2.11., ч.4 «Загальні права сторін», розділу I «Загальні засади» договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, банк має право контактувати з клієнтами, використовуючи доступні канали зв`язку: «сервіс SMS-банкінг», поштова розсилка, повідомлення електронною поштою, SMS-повідомлення, повідомлення у/на банкоматах та платіжних терміналах, на квитанціях (чеках, сліпах тощо).

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит.

У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) та від 13 липня 2022 року у справі 363/1834/17 (провадження №14-53цс21).

Суд дійшов висновку, що встановлення комісії за надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту є нікчемною умовою кредитного договору, оскільки не зрозуміло, які саме послуги надавались відповідачу, як часто проводились консультаційні та інформаційні послуги з клієнтом, чи проводились вони за вимогою клієнта частіше одного разу на місяць.

До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Однак, встановивши у заяві на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорті споживчого кредиту сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 2,99% від суми кредиту, щомісячно, банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Отже, відповідні дії банку вносять дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими.

Аналогічних висновків щодо дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими дійшов Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі №199/7014/20 (провадження №61-17825св21).

Крім того, Об`єднана палата КЦС ВС у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №390/34/17 пояснила, що принцип добросовісності, який лежить в основі доктрини venire contra factum proprium, є стандартом чесної та відкритої поведінки. Це означає повагу до інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сама доктрина venire contra factum proprium базується на римській максимі non concedit venire contra factum proprium - «не можна діяти всупереч своїй попередній поведінці». Таким чином, добросовісності та чесній діловій практиці суперечать дії, що не відповідають попереднім заявам або поведінці, якщо інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Оскільки кошти фактично отримані відповідачем у добровільному порядку позивачу не повернуті, а будь-яких доказів, які б підтверджували повернення коштів у вказаному розмірі та/або спростовували наявні у матеріалах справи розрахунок заборгованості відповідачем не надано, відтак вимоги у частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1914,24 грн (159520,07*2671,15:222596,14).

Керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 274 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» / / заборгованість за кредитними договорами станом на 01 грудня 2023 року у розмірі 159520,07 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 / РНОКПП НОМЕР_1 / на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» / / судовий збір у розмірі 1914,24 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Жовноватюк