РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 556/2252/23

Провадження № 22-ц/4815/715/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.,

секретар судового засідання: Андрошулік І.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зачепіло Олександр Вікторович, на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачки Служби у справах дітей Володимирецької селищної ради про встановлення нецільового використання коштів, сплачених як аліменти за утримання неповнолітньої дитини та внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт нецільового використання аліментів відповідачем ОСОБА_2 , які були отримані нею на користь малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з червня 2022 по травень 2023 року, сплачених ОСОБА_1 . Крім того, позивач просить встановити ОСОБА_2 порядок сплати аліментів шляхом внесення 50% суми аліментів, що підлягають стягненню з позивача, на утримання малолітнього ОСОБА_3 на відкритий особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, з неможливістю розпоряджатися зарахованими коштами до моменту досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є спільною дитиною сторін. За період з червня 2022 року по травень 2023 рік, позивачем було сплачено аліментів на утримання сина ОСОБА_3 199556 гривень 40 коп., що підтверджується довідкою про доходи №44701. Відповідачка не працює та не має інших джерел доходів для існування, окрім грошових коштів, наданих позивачем.

Позивач вважає, що відповідач використовує аліменти не за їх цільовим призначенням, тобто не на утримання дитини, а для задоволення власних потреб, що суттєво шкодить їхній дитині.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Апелянт вказує, що за період з червня 2022 року по травень 2023 рік, ОСОБА_1 було сплачено аліментів на утримання сина ОСОБА_3 199555 (сто дев`яносто дев`ять тис п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 коп.

В рамках судового процесу відповідач долучила до матеріалів справи - товарні чеки та квитанції №349003 від 17.02.2023 року, №349004 від 10.06.2023 р., №530240 від 07.07.2023 року, №557036 від 26.10.2023, №530454 від 26.10.2023 року та ін., які підтверджують придбання відповідних дитячих меблів та будівельних матеріалів для облаштування ванної кімнати на загальну суму 67507,8 грн., що складає 1/3 від загальної суми сплачених аліментів.

Розмір утриманих аліментів є досить значним, таким, що більш ніж в достатній мірі здатний забезпечити потреби дитини. ОСОБА_4 проживає спільно із співмешканцем, виховує малолітню дитину, крім ОСОБА_5 , офіційного доходу родина не має, підробляють неофіційно.

Окрім того, відповідачка повинна витрачати на утримання сина свої кошти, згідно принципу рівності обов`язків батьків перед дітьми.

Облаштування ванної кімнати, придбання будівельних матеріалів та побутової техніки, призначене не особисто для дитини, а для всіх членів сім`ї, і не може розглядатись як цільове використання аліментів.

Вважає, що відповідач не довела факту здійснення заощаджень в іноземній валюті, використовує аліменти для задоволення власних потреб та інших членів сім`ї, тому для забезпечення інтересів дитини доцільно задовольнити позов.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Красносільської сільради Володимирецького району Рівненської області 22.04.2014, позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Володимирецького районного суду від 26.10.2016 у справі №556/1617/16-ц, яке шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 16.08.2016, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володимирецького районного суду від 10.09.2018 у справі № 556/183/18 було змінено розмір аліментів, встановлений рішенням від 26.10. 2016 року. Стягнуто, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

За період з червня 2022 року по травень 2023 рік, ОСОБА_1 було сплачено аліментів на утримання сина ОСОБА_3 199556 (сто дев`яносто дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 40 коп., що підтверджується довідкою про доходи №44701.

Положення статей 180, 181, 182 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 СК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадбанку України.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року, справа № 711/11054/17.

Згідно з ч. 3 ст. 19 СК України, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Порядок здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2019 року за № 102/33073.

Факт нецільового витрачання аліментів може бути виявлено у ході перевірки органом опіки та піклування та відображено у складеному ним висновку.

Відповідно до загального порядку перевірки органом опіки та піклування цільового витрачання аліментів у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини для визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. Якщо розмір аліментів, що сплачується на дитину, не перевищує розміру двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (на кожну дитину), оцінюється рівень забезпечення її базових потреб: забезпечення харчуванням, необхідними ліками у разі потреби, одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та іншими засобами для розвитку та навчання дитини відповідно до її віку. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації тощо. Під час проведення інспекційного відвідування звертають увагу на зовнішній вигляд дитини, її загальний стан та самопочуття, інші ознаки, що можуть свідчити про неналежний рівень задоволення її індивідуальних потреб з урахуванням віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку (хворобливий вигляд, невідповідність ваги та зросту віку дитини, занедбаність, відсутність продуктів харчування тощо).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України).

Згідно висновку Служби у справах дітей Володимирецької селищної ради від 11.07.2023, копію якого додано позивачем до позовної заяви, за результатами проведеного інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину, встановлено, що ОСОБА_3 охоче вступає в контакт з дорослими, відповідає на запитання, хоча змістовну бесіду провести не вдалося через заїкання хлопчика. Загалом вигляд дитини не пригнічений, стосунки в родині дружні, індивідуальні потреби дитини задоволено. ОСОБА_3 приділена належна увага та турбота. Умови проживання задовільні, ОСОБА_3 відведено окрему кімнату, умебльовано відповідно до віку та навчальних потреб. Місце для сну, навчання та дозвілля наявне. Одягом, взуттям відповідно до сезону, іграшками, іншими засобами для розвитку, навчання, продуктами харчування дитина забезпечена. Зовнішній вигляд хлопчика охайний, доглянутий, самопочуття добре, загальний стан спокійний, інтелект згідно віку. Дитина хворіє, лікується у невролога та психіатра, мати займається лікуванням дитини, про що надала підтверджуючі документи. ОСОБА_2 проживає спільно із співмешканцем, виховує малолітню дитину, крім ОСОБА_3 , офіційного доходу родина не має, підробляють неофіційно. На ім`я дитини ОСОБА_3 банківський рахунок не відкрито. В приміщенні де проживає дитина, заплановано облаштування ванної кімнати, придбано будівельні матеріали та побутова техніка. Додаткових чеків, квитанцій одержувач аліментів не надала. Висновок щодо цільового витрачання аліментів на дитину: одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

Відповідачем надано медичну картку малолітнього ОСОБА_3 , а також висновки, епікризи, консультативні заключення, дані проведених обстежень, з яких вбачається, що дитина перебуває на обліку в медичній установі, потребує лікування і отримує його; педагогічну характеристику ОСОБА_3 , видану Зеленівською гімназією Володимирецької селищної ради, висновок про повторну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи, видану КУ "Володимирецький інклюзивно-ресурсний центр" Володимирецької селищної ради від 05.12.2022 року, які підтверджують особливі потреби дитини; товарні чеки та квитанції №349003 від 17.02.2023 року, №349003 від 10.06.2023 р,, №530240 від 07.07.2023 року, №557036 від 26.10.2023, №350454 від 26.10.2023 року та ін., які підтверджують придбання відповідачем дитячих меблів та будівельних матеріалів для облаштування ванної кімнати на загальну суму 67507,8 грн.

Облаштування місця проживання дитини меблями, зокрема приміщення для санітарно-гігієнічних потреб, прямо підтверджує цільове використання аліментів відповідно до Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину затверджено наказом Міністерства соціальної політики України від 15 листопада 2018 року № 1713. Той факт, що у осіб, які спільно проживають з дитиною, існує можливість користуватись приміщеннями, що облаштовувались з врахуванням інтересів дитини, обумовлений наявністю спільного побуту, не вказує на витрату аліментів на особисті потреби одного з батьків або сторонніх осіб.

Також правильним є врахування судом необхідності лікування дитини, що забезпечується відповідачкою.

Враховуючи надані докази колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про недоведеність нецільового використання відповідачкою аліментів.

Доводи апелянта не спростовують висновків місцевого суду, які ґрунтуються на правильному встановленні обставин, правильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Зачепіло Олександр Вікторович, залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 31 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Судді: Боймиструк С.В.

Гордійчук С.О.

Шимків С.С.