Справа № 485/946/24
Номер провадження 2/489/1629/24
РІШЕННЯ

Іменем України

14 серпня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом Миколаївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України та Департаменту з питань виконання кримінальних покарань (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника

встановив

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, обґрунтовуючи вимоги тим, що Миколаївською окружною прокуратурою встановлено підстави для представництва інтересів держави шляхом пред`явлення позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.04.202 справі № 400/4435/22 задоволено позов ОСОБА_2 , визнано протиправним та скасовано п. 1 наказу державної установи «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» від 17.05.2022 № 720С «Про особовий склад» про звільнення ОСОБА_2 зі служби Державної кримінально-виконавчої служби України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби та зобов`язано поновити ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора (з кінології) відділу охорони ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» з 18.05.2022. Вказане судове рішення не оскаржувалось та набуло законної сили 25.05.2023. Таким чином, є доведеним встановлений судом факт звільнення ОСОБА_2 начальником ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» ОСОБА_1 з порушенням вимог трудового законодавства. Порушення, яке зумовило виплату працівнику коштів допущено з вини начальника ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» ОСОБА_1 , яким 17.05.2022 видав незаконний наказ № 72 ОС «Про особовий склад», а саме п. 1 про звільнення ОСОБА_2 . Згідно з наказом начальника ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» від 27.04.2023 № 69 О/С «Про поновлення на посаді» ОСОБА_2 поновлено на посаді та виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу у період з 18.05.2022 і 27.04.2023 в сумі 42 739,06 грн. Таким чином, незаконним звільненням ОСОБА_2 із займаної посади та я наслідок сплатою йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу Д «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» завдана шкода в сумі 42 739,06 грн., як підлягає стягненню з винної у незаконному звільненні службової особи, а саме начальника установи ОСОБА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 задоволено позов ОСОБА_2 та визнано протиправним і скасовано п.1 наказу ДУ«Снігурівська виправна колонія (№ 5)» від 17.05.2022 № 72/0С «Про особовий склад» про звільнення ОСОБА_2 зі служби Державної кримінально-виконавчої служби України на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби; визнано протиправним та скасовано наказ ДУ«Снігурівська виправна колонія (№ 5)» від 17.05.2022 №33 о/с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2 ; поновлено ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора (з кінології) відділу охорони державної установи "Снігурівська виправна колонія №5" з 18.05.2022. Вказане рішення набрало законної сили 25.05.2023.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.10.2023, яке набрало законної сили 28.02.2024 (частково), визнано протиправними дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягають у неправильному обчисленні суми грошової компенсації ОСОБА_2 за невикористані дні відпусток; зобов`язано Державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)» виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в сумі 13 311,58 грн.; визнано протиправними дії Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягають у неправильному обчисленні суми одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_2 ; визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Снігурівська виправна колонія (№5)», що полягає у невиплаті ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби; зобов`язано Державну установу «Снігурівська виправна колонія (№5)» виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби в сумі 54 391,50 грн.

Відповідно до листа Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 07.03.2024 Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 у зазначеній справ апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а саме: рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 24.10.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог стягнути з Установи середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 21.06.2021 по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців - скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким стягнено з Установи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2023 до 21.12.2023 у розмірі 28570,52 грн.

З вказаним рішенням Установа не згодна, з огляду на що, на зазначене рішення готується подання касаційної скарги.

Наказом №69/0с від 27.04.2023 скасовано п.1 наказу начальника ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» від 17.05.2022 № 72/0С, поновлено ОСОБА_2 на рівнозначній посаді старшого інспектора (з кінології) відділу охорони державної установи "Снігурівська виправна колонія №5" з 18.05.2022.

Згідно з довідки ДУ«Снігурівська виправна колонія (№ 5)» Міністерства юстиції України ОСОБА_2 було нараховано середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.05.2022 по 27.04.2023 в сумі 42739,06 грн. Частину середнього заробітку було виплачено у травні 2023 року в сумі 28742,84 грн. разом із грошовим забезпеченням за травень 2023 року та 13996,22 грн. у червні 2023 року разом із грошовим забезпеченням за 20 днів роботи та компенсацію невикористаної відпустки.

Відповідно до листа Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_2 складає 42739,06 грн. Станом на сьогоднішній день незаконно звільненому працівнику ОСОБА_2 зазначену суму виплачено в повному обсязі.

16.01.2024 та 12.02.2024 Миколаївська окружна прокуратура звернулася з листами до Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України та Міністерства юстиції України, в яких просила надати інформацію чи вживалися заходи представницького характеру з метою стягнення сплачених коштів за незаконне звільнення працівника у порядку регресу як вищестоящими в порядку підлеглості органами.

Згідно з листом від 08.04.2024 №5/12-770/34 повідомлено, що джерелом фінансування є кошти загального фонду ДУ «Снігурівська виправна колонія (№ 5)» з КПКВК 3601020.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа є винною в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу.

У статті 237 КЗпП України передбачено, що суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення відбулося з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію пункту 8 статті 134 та нової редакції статті 237КЗпП (з 11.04.1992) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше.

Згідно з пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі пункту 8 статті 134 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок з відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якими затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі; відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини.

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що ОСОБА_2 було звільнено із порушенням закону за наказом начальника державної установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_1 , що встановлено рішеннями суду, яке набрало законної сили, відповідач як службова особа, яка видала наказ про звільнення, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Що стосується звернення прокурора до суду з даним позовом то відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W.v.France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п.27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Зокрема, у справі «Менчинська проти Російської Федерації» (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) ЄСПЛ висловив таку думку (у неофіційному перекладі): «Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру». Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».

У справі, що розглядається, прокурор наявність «інтересів держави» обґрунтовує тим, що відповідно до п.1 Положення про державну установу "Снігурівська виправна колонія №5", затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 24.12.2020 №4479/5 Снігурівська виправна колонія №5 є державною установою, яка входить до складу державної кримінально-виконавчої служби України. Виправна колонія є бюджетною неприбутковою організацією, органом управління колонії є Міністерство юстиції України.

Листом від 07.02.2024 №19859/15429-7-24/27 Міністерство юстиції України проінформувало окружну прокуратуру про те, що вищестоящим у порядку підлеглості щодо ДУ "Снігурівська виправна колонія №5" є Департамент з питань виконання кримінальних покарань, про наміри вжити заходів не зазначено.

Отже, вищестоящим в порядку підлеглості органом відносно ДУ "Снігурівська виправна колонія №5" є Міністерство юстиції України та Департамент з питань виконання кримінальних покарань, які уповноважені державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Так як останні не вживали заходів щодо захисту інтересів держави та стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої державному бюджету незаконним звільненням ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи, прокурор звернувся до суду з даним позовом, проти чого позивачі не заперечували.

За такого, суд вважає звернення прокурора до суду з даним позовом відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України є правомірним.

Враховуючи наведе, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству та не порушую прав третіх осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь Департаменту з питань виконання кримінальних покарань () шкоду, завдану внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_2 , в розмірі 42739 грн. 06 коп. (сорок дві тисячі сімсот тридцять дев`ять гривень шість копійок)

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ) на користь Миколаївської обласної прокуратури (р/рUA0000340, , Банк ДКСУ м. Києва МФО 820172) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).

Інформація про учасників справи:

Позивач: заступник керівника Миколаївської окружної прокуратури, , адреса: 54006, м. Миколаїв, вул. Бузький бульвар, 15

в інтересах держави в особі: Міністерства юстиції України, , адреса: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13.

в інтересах держави в особі: Департаменту з питань виконання кримінальних покарань, , адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 81.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 02.09.2024.

Суддя В. В. Кокорєв