Справа № 541/2925/24
Провадження № 2-н/541/398/2024
У Х В А Л А

20 серпня 2024 року м.Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Морозовська О.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат,

встановив:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат з ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було направлено запит до відповідних органів реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

У відповіді на запит суду № 01.9-07/1341 від 14 серпня 2024 року, наданій виконавчим комітетом Комишнянської селещної ради Миргородського району Полтавської області зазначено, що ОСОБА_1 на території Комишнянської селищної ради не зареєстрований.

Суддя, вивчивши заяву та додані до неї матеріали, приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості і за спожиту електричну енергію та судових витрат з наступних підстав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

За таких обставин вважаю, що заявнику слід відмовити у видачі судового наказу, оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 165-166, 353 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат.

Копію цієї ухвали для відома направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Суддя: О. А. Морозовська