Справа № 456/1860/24
Провадження № 2-зз/456/9/24
УХВАЛА

іменем України

16 серпня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря Сімонової-Мацигін А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию розгляд заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення,

встановив:

Представник заявника адвокат Мундяк М.М., звернувся до суду із заявою, про скасування заходів забезпечення позову накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного управління юстиції 04.02.2008 Лещук Н.Я.з примусового виконання ухвали №2-515 виданого 31.01.2008 року Стрийським міськрайонний судом Львівської області про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1 , з метою виконання рішення суду.

Відомості про арешт нерухомого майна внесені до ЄДИНОГО РЕЄСТРУ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ реєстраційний номер обтяження №65194691, реєстратор Стрийська державна нотаріальна контора.

На даний час Стрийським міськрайонним судом Львівської області справу розглянуто, а відтак необхідність у накладені арешту відпала.

На підставі вищезазначеного просив суд скасувати заходи забезпечення у вигляді арешту нерухомого майна.

Заявник та представник заявника адвокат Мундяк М.М., в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задоволити та скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою суду 31 січня 2008 року, розглядати справу за відсутності заінтересованої особи, оскільки останній подає заяви тільки з метою затягування розгляду справи, чим зловживає своїми процесуальними правами. З наданого ОСОБА_2 , направленням на госпіталізацію вбачається, що ОСОБА_3 , надано скерування на стаціонарне лікування 29.05.2024 року, яке дійсне до 29.05.2025, скерування планове, тобто ОСОБА_2 свідомо затягує розгляд справи, а тому просив продовжувати розгляд справи за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подав до суду повторно заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я.

Статтею 49 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників процесу, зокрема, відповідно до частини першої вказаної статті учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, а згідно з частиною другою цієї статті учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд, вважає, що не заслуговують на увагу доводи заінтересованої особи ОСОБА_2 , про повторне відкладення розгляду справи, оскільки останній не може прибути у засідання, у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я, зважаючи на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , повідомлявся про час, дату та місце розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Беручи до уваги стислий строк розгляду заяви про скасування заходів забезпечення, який становить не більше 5 днів, з метою дотримання строків розгляду відповідної заяви, забезпечення оперативності судового розгляду, судом здійснено виклик учасників шляхом направлення викликів, тобто в порядку та спосіб, які передбачені нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 , подаються заяви до суду через канцелярію суду, тобто особисто присутнім, а відтак у суду відсутні будь-які підстави вважати, що останній не обізнаний про судовий розгляд заяви.

Суд вважає, що дії заінтересованої особи ОСОБА_2 , направлені на затягування судового розгляду, оскільки крім відкладення розгляду справи, ОСОБА_2 , не надає суду свої заперечення щодо заяви, чи відношення до заяви.

Таким чином, всі учасники судового розгляду, в тому числі ОСОБА_2 , вважається таким, що належним чином повідомлені про розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову, причину неявки в судове засідання ОСОБА_2 , суд вважає не обґрунтованою, оскільки ним долучено до заяви про відкладення інформаційну пам`ятку про направлення на госпіталізацію 29.05.2024, яка дійсна до 29.05.2025, пріоритетом направлення планове, стаціонарне лікування загального напрямку, а відтак суд вважає, що його неявка не є перешкодою для розгляду відповідно до приписів ст. 158 ЦПК України, та вважає за можливе проводити судове засідання у його відсутності. Крім того, слід зазначити, що провадження по справі завершене 16 червня 2010 року.

Суд, перевіривши заяву про скасування заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи №2-52/2010 (2-515/08), дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Права та обов`язки учасників справи визначені статтею 43 ЦПК України, до яких, з-поміж іншого, належить право подавати заяви та клопотання, в яких у силу ст.182 вказаного Кодексу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань.

Одним із процесуальних питань, які суд може вирішувати у судовому засіданні, є розгляд заяви (клопотання) про скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебувала цивільна справа №2-52/10 (2-515/08) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло.

31 січня 2008 року Стрийським міськрайонним судом постановлено ухвалу про забезпечення позову, про накладення арешту на будинок АДРЕСА_1

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 червня 2010 року, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності, зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло закрито у зв`язку із затвердженням мирової угоди, укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно до якої за ОСОБА_2 визнається право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_2 з господарськими будівлями, що належали ОСОБА_1 на підставі рішення місцевого суду Стрийського району від 23.11.02 по справі № 2 - 40/2002, а також право на користування земельною ділянкою та приміщеннями спільного користування в порядку визначеному рішенням місцевого суду Стрийського району від 23.11.02 по справі № 2 - 40/2002.

Ухвала набрала законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається у судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Згідно з ч. 3 ст.158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Статтею 19 Конституції України, визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно п.10 постанови Пленум Верховного Суду України №9 від 22.10.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Аналіз зазначених правових норм і роз`яснення Пленуму Верховного Суду дає можливість зробити висновок про те, що підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі Fogarty v. The United Kingdom (заява 37112/97, рішення від 21.11.2001) (параграфи 33, 34,35) Європейський Суд зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантується право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відтак метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підставі викладеного вище, дослідивши заяву про скасування заходів забезпечення позову та долучені до неї матеріали, а також матеріали справи, в межах якої застосовано заходи забезпечення позову, зважаючи на те, що на момент звернення до суду з даною заявою, рішення суду повністю виконано, тому суд приходить до висновку, що вжиті судом заходи забезпечення позову слід скасувати.

Керуючись ст. 158, 258-261, 353 ЦПК України суд, -

постановив:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Мундяка Мирона Мироновича про скасування заходів забезпечення - задоволити.

Скасувати заходи забезпечення позову арешт на будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження: 6519461, підстава обтяження: постанова, 1247, 04.02.2008, ВДВС СМРУЮ, об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 , вжиті ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 31 січня 2008 року за №2-515/2008.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову надіслати заявнику та усім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Р. Т. Шрамко