Справа № 450/4341/23 Провадження № 2/450/250/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" червня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в інтересах якого діє представник Столітній Михайло Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 64 200 грн., інфляційні втрати - 17 403, 62 грн., три відсотки річних - 3 029, 78 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 2 147, 20 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 28.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4686533 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 20 000 грн з датою повернення кредиту 27.09.2021 року. Вказує, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 06.10.2021 Відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 14 820 грн. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 05.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. Відповідно, 05.11.2021 року Відповідач свої зобов?язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв?язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль. Надалі оплати Відповідач не здійснював. Позивач зазначав, що 29.05.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу №29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором. В поданій до суду позовній заяві позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» суму заборгованості в розмірі 64 220 грн, інфляційні втрати - 17 403,62 грн., три відсотки річних - 3 029,78 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2147,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Ухвалою від 07.09.2023 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзиву на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.08.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 4686533 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого сума кредиту складає 20 000 грн.

Договір, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомилася та погодилася з умовами договору, сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Встановлено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 20 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача.

Також встановлено, що відповідач умови договору не виконала, кредитні кошти не повернула.

Враховуючи те, що відповідно до п. 1.5.1 Кредитного договору Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: ??у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору; ??у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п.4.2 Договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.3 Договору.

06.10.2021 року Відповідач здійснив оплату на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 14 820.00 коп. В зв?язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п. 4.2. Кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 05.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день.

05.11.2021 року Відповідач свої зобов?язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв?язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль.

Із 11.11.2021 до 15.09.2022 року Відповідач здійснював оплати на рахунок Кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом.

Вбачаєтсья також, що 05.11.2021 року Відповідач свої зобов?язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв?язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3.Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 (дев?яносто) календарних днів поспіль - до 25.10.2022.

Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача.

29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та Позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу N? 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідно до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС Україна», станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 20000 грн - тіло кредиту та 44 220 грн - нараховані проценти, всього - 64 220 грн.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 64 220 грн є повністю обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Правовою підставою заявлених Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умов зазначених кредитних договорів не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів, встановлених такими договорами.

Як вбачається зі матеріалів справи, «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до відповідача.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, що підтверджується наявними у справі доказами, відповідачем ОСОБА_2 порушено умови зазначених кредитних договорів у частині своєчасного повернення кредиту, оскільки відповідачем не проводились платежі по кредитному договору, а тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлені вимоги про стягнення із відповідача, як боржника, заборгованості за вказаними кредитними договорами, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір інфляційних втрат складає - 17 403, 62 грн., 3% річних - 3 029, 78 грн., які позивач просив стягнути з відповідача в поданій до суду 06.09.2023 в заяві.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 133 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р., який Статтею. 133 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України №217- VIII від 03.10.2017р., який набув чинності - 15.12.2017 р. передбачено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді.

За ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, надали суду такі докази: Договір про надання правової допомоги № 10/07-2023 від 10.07.2023 року; звіт про надання правової допомоги (згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року) від 23.08.2023 року; платіжну інструкцію в національній валюті від 24.08.2023 року № 574.

З врахуванням вищенаведеного, попередня сума судових витрат, які поніс позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає: 2 147,20 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати Позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується залученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 10 000,00 грн. - витрат на правничу допомогу.

Відповідачем не подано до суду доказів на спростування таких розрахунків та заперечення на позов.

Отже із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати пов`язані зі сплатою при поданні позову до суду, судового збору у розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265,274,279,280-281 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», в інтересах якого діє представник Столітній Михайло Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість в загальній сумі 64 220 грн. (шістдесят чотири тисяч двісті двадцять гривень 00 копійок), інфляційні втрати - 17 403,62 грн. (сімнадцять тисяч чотириста три гривні 62 копійки), три відсотки річних 3 029,78 грн. (три тисячі двадцять дев?ять гривень 78 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) 2 147,20 (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок) судового збору, а також витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області або безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 26.06.2024 року.

СуддяІ. І. Мельничук