У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2024 Справа №607/11228/23 Провадження №4-с/607/30/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Бумби М.І.

представника скаржника ОСОБА_1

представника зацікавленої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі справу за скаргою ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Островською Олесею Нектаріївною, заінтересовані особи Тернопільська міська рада, виконавчий комітет Тернопільської міської ради на дії/бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Островська О.Н., яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулась із скаргою на дії/бездіяльність органу примусового виконання судового рішення, у якій просить визнати неправомірним повідомлення від 14.05.2024 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у справі №607/11228/23; зобов`язати старшого державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О., або у разі її відсутності іншу особу, що виконуватиме її функції, вирішити питання про прийняття до виконання виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду від 08.02.2024 у справі №607/11228/23.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник вказує на те, що постановою Тернопільського апеляційного суду у цивільній справі №607/11228/23, стягнуто із ТзОВ «Тер-Пінгвін» та виконавчого комітету Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_3 166295,09 грн. відшкодування матеріальної шкоди у рівних частках по 83147,54 грн., з кожного, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 5442,82 грн. по 2721,41 грн. із кожного. ОСОБА_3 03.05.2024 звернувся до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про примусове виконання означеного судового рішення за виконавчим листом. 14.05.2024 року старший державний виконавець вказаного відділу ДВС Шевчук А.О. прийняла повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття його до виконання. Як на підставу повернення вказала Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМ України від 03.08.2011 року №845 та пункт 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає такі дії державного виконавця протиправними. Так, ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», визначено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємства, установа, організація. Пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМ України від 03.08.2011 року №845, визначено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, керівник органу державної виконавчої служби видає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» органу державного казначейства протягом десяти днів з дня складання державним виконавцем відповідного акту оригінал виконавчого документу разом із супроводі ним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження. Однак, вважає, що старшим державним виконавцем зазначеного органу ДВС ОСОБА_4 безпідставно прийнято оскаржуване повідомлення та повернуто виконавчий лист стягувачу без прийняття до виконання.

Старший державний виконавець Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О. подала заперечення на подану скаргу, згідно якого у задоволенні скарги просить відмовити у повному обсязі. Зазначила, що відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМ України від 03.08.2011 року №845, до органів Казначейства стягувачами подаються виконавчі документи у справах: - про стягнення коштів з боржників до органу Казначейства у якому обслуговується боржник; - про стягнення надходжень бюджету (податків, митних платежів, судового збору, обов`язкових зборів та інших платежів) до органу Казначейства в якому на рахунки зараховані зазначені надходження бюджету; - про бюджетне відшкодування ПДВ до органу Казначейства за місцем реєстрації платника податку в органі державної податкової служби. Виконавчий комітет Тернопільської міської ради не є державним підприємством або юридичною особою, що підпадають до виконання у примусовому виконанні у органах виконавчої служби. Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку, виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів виконується на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства в порядку черговості надходження таких документів. Згідно відмітки на виконавчому документі, Головним Управлінням ДКС України в Тернопільській області 21.02.2024 повернуто без виконання спірний виконавчий лист, у зв`язку із тим, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради не обслуговується органами Казначейства та відповідно не має відкритих рахунків. Відповідно до п.п.3 п.9 зазначеного Порядку, боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише один рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України «Про гарантії щодо виконання судових рішень». Тому, державний виконавець вважає, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради, який є боржником у даному судовому рішенні обслуговується в Управлінні ДКС України у м.Тернополі, однак боржник не звертався до вказаного органу. Крім цього, вважає, що за наявності відповідної бюджетної програми, відсутність рахунків виконавчого комітету Тернопільської міської ради не є перешкодою у виконанні судового рішення. Відповідно до доручення міського голови від 18.10.2023 №163/1.1 створена програма виконання рішень суду про стягнення коштів на 2024-2025 роки, яка надає можливість кожному стягувану через органи ДКС стягнути із виконавчих органів міської ради кошти на виконання рішення суду. Тому вважає, що скаржник не довів дій чи бездіяльності органу ДВС, які б створювали йому перешкоди, робили неможливим чи ускладнювали виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду згідно виконавчого листа №607/11228/23 від 08.02.2024.

Представник ОСОБА_3 адвокат Островська О.Н. в судовому засіданні скаргу підтримала та просить її задовольнити, з підстав наведених у ній.

Представник Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду справи.

Представник Тернопільської міської ради, виконавчого комітету Тернопільської міської радиГулкевич С.Б. в судовому засіданні вважає, що вимоги зазначені у поданій скарзі не можуть бути задоволені, оскільки виконання спірного судового рішення повинно здійснюватись органами державної казначейської служби України. Також на запитання суду повідомила, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради не має відкритих рахунків в органах ДКС України в Тернопільській області, у тому числі в Управлінні ДКС України у м.Тернополі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну з основних засад судочинства - обов`язковість виконання рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 18 ЦПК України, визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15.012024 року у справі №607/11228/23, яка набрала законної сили, стягнуто із ТзОВ «Тер-Пінгвін» та виконавчого комітету Тернопільської міської ради в користь ОСОБА_3 166295,09 грн. відшкодування матеріальної шкоди у рівних частках по 83147,54 грн., з кожного, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 5442,82 грн. по 2721,41 грн. із кожного.

В порядку виконання вказаного рішення суду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 08.02.2024 видано виконавчий лист № 607/11228/23.

З метою примусового виконання вказаного виконавчого листа, стягувач ОСОБА_3 21.02.2024 звернувся із заявою до Управління Державної казначейської служби у м.Тернополі Тернопільської області, з метою примусового виконання зазначеного судового рішення, а саме щодо відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судового збору із боржника виконавчого комітету Тернопільської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань зазначеної установи.

21.02.2024 року листом за №4-06-06/180 від 21.02.2024 року стягувачу ОСОБА_3 повернуто поданий ним виконавчий лист без виконання. Зокрема, орган ДКС зазначив, що в Управлінні Державної казначейської служби України у м.Тернополі Тернопільської області виконавчий комітет Тернопільської міської ради () не обслуговується, а тому відповідно у нього відсутні будь-які рахунки. Як наслідок, неможливо провести процедуру безспірного списання коштів за виконавчим документом, що є підставою для його повернення згідно із п.п. 3 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМ України від 03.08.2011 року №845 та внесено відповідний запис органом казначейства до виконавчого листа.

З метою примусового виконання означеного судового рішення, скаржник, 03.05.2024 року звернувся із заявою до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про примусове виконання зазначеного виконавчого листа у частині стягнення із боржника виконавчого комітету Тернопільської міської ради зазначених сум матеріальної шкоди та судового збору.

14.05.2024 року старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як вбачається із змісту спірного повідомлення, державний виконавець зазначив, що Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», повноваження щодо виконання рішень про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ передано органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Рішення виконуються в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду. Для виконання рішення суду про стягнення коштів з державного органу, стягувач повинен звернутись до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою КМ України від 03.08.2011 року №845. Відтак, керуючись пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець прийняв рішення про повернення означеного виконавчого документу без прийняття до виконання.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, відповідно до п.1 ч.1 ст.3 вказаного Закону є виконавчими документами, на підставі яких підлягають примусовому виконанню рішення.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються податковими органами, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Сторонами виконавчого провадження згідно з положеннями ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання регулює Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон України №4901-VI).

Відповідно до ч.1 ст.2 вказаного Закону, Держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Особливості виконання рішень суду про стягнення коштів з державного органу визначені статтею 3 Закону України №4901-VI.

Зокрема, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Крім того, вказана стаття Закону передбачає, що джерелом такого фінансування є рахунки боржника - конкретного державного органу.

Крім цього, ч.ч.1,2 статті 4 Закону України № 4901-VI, передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Частиною першою статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», визначено, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Таким чином, виконавчий комітет Тернопільської міської ради належить до органу місцевого самоврядування, який створений Тернопільською міською радою та входить у систему органів місцевого самоврядування (ч.1 ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (далі - Порядок №845).

Відповідно до пункту 2 зазначеного Порядку, безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів; боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Згідно з пунктом 3 Порядку №845, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до абзацу 1-5 пункту 6 Порядку №845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів, стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: - заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); - оригінал виконавчого документа; - судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); - оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

До заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Пунктом 7 зазначеного Порядку №845, передбачено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Згідно із підпунктом 3 пункту 9 Порядку №845, орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень.

Відповідно до пункту 47 Порядку №845, безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей. У разі коли у виконавчих документах, які надійшли до Казначейства, визначено боржником Кабінет Міністрів України, у якого відсутні рахунки в Казначействі, безспірне списання коштів здійснюється Казначейством за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно із пунктом 48 Порядку №845, для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів. У разі відсутності таких документів та відомостей, якщо боржником є державні підприємство, установа, організація або юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, перерахування коштів здійснюється на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із матеріалів справи убачається, що стягувач, з метою примусового виконання виконавчого листа від 08.02.2024 №607/11228/23 звернувся із заявою до органу Казначейства, а саме - Управління Державної казначейської служби у м.Тернополі Тернопільської області, у порядку передбаченому Порядком №845, з метою примусового виконання судового рішення, а саме відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судового збору із боржника виконавчого комітету Тернопільської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань зазначеної установи. Однак, зазначеним органом Казначейства 21.02.2024 року листом за №4-06-06/180 від 21.02.2024 року ОСОБА_3 було повернуто поданий ним виконавчий лист, з підстав передбачених п.п.3 п.9 зазначеного Порядку №845, а саме, у зв`язку із тим, що боржник - виконавчий комітет Тернопільської міської ради () не обслуговується, а тому у зазначеної бюджетної установи відсутні будь-які рахунки, відкриті у зазначеному органі з яких можливо здійснити безспірне списання. В подальшому, скаржник 03.05.2024 року звернувся із заявою до Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Однак, 14.05.2024 року старшим державним виконавцем зазначеного відділу Шевчук А.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, оцінивши та дослідивши матеріали справи вважає, що дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О., які полягали у винесенні нею повідомлення від 14.05.2024 про повернення стягувачу виконавчого документу без прийняття до виконання суперечили вимогам ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктам 7, п.п.2 п. 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845. Адже, у разі наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, саме керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» Казначейству протягом 10 днів з дня складання державним виконавцем відповідного акту оригінал виконавчого документу із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копій інших матеріалів виконавчого провадження. У виконавчому листі боржника органом ДКС - Управлінням Державної казначейської служби у м.Тернополі було вказано про те, що даний виконавчий лист повернуто на підставі п.п.3 п.9 Порядку №845, тобто у зв`язку із відсутністю будь-яких відкритих рахунків у органах ДКС України. При цьому, підпункт 2 пункту 47 вказаного Порядку №845 установлює, що безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі наданих керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього порядку документів та відомостей. Також, суд зауважує, що покликання державного виконавця у запереченнях на те, що стягувачу слід було звернутись до органу Казначейства Управління Державної казначейської служби у м.Тернополі, суд вважає безпідставними, оскільки як вбачається із листа Управління Державної казначейської служби України у місті Тернополі Тернопільської області від 21.02.2024 року №4-06-06/180, ОСОБА_3 21.02.2024 року звертався саме до зазначеного органу. Таким чином, суд вважає, що слід зобов`язати уповноважену особу відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №607/11228/23, виданого 08.02.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з урахуванням наведених вище обставин. Також, суд зауважує, що державним виконавцем при прийнятті спірного повідомлення від 14.05.2024 про повернення стягувачу виконавчого документу, не було перевірено чи існують відкриті рахунки у боржника у інших фінансових установах, крім органу ДКС.

Згідно із ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 , подану в його інтересах адвокатом Островською Олесею Нектаріївною, заінтересовані особи Тернопільська міська рада, виконавчий комітет Тернопільської міської ради на дії/бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук Анастасії Олександрівни, які полягали у винесенні нею повідомлення від 14.05.2024 про повернення стягувачу виконавчого документу - виконавчого листа №607/11228/23, виданого 08.02.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, без прийняття до виконання.

Зобов`язати уповноважену особу відділу Державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вирішити питання про прийняття до примусового виконання виконавчого листа №607/11228/23, виданого 08.02.2024 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, з урахуванням обставин наведених у даній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 серпня 2024 року.

Головуючий суддя В. В. Ромазан