РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участі секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 25.03.2024 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що в лютому 2024 року їй стало відомо про стягнення з неї заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса № 737 від 31.10.2020 у зв`язку з розглядом цивільної справи у Володимир-Волинському міському суді Волинської області про зміну сторони стягувана. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18.03.2024 було замінено первісного стягувана Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритого 24.04.2020 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 737 від 31.10.2020 року, щодо стягнення з неї кредитної заборгованості.

Вказує, що підставою для відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 та стягнення з неї заборгованості в сумі 143696 (сто сорок три тисячі шістсот дев`яносто шість) гривень 73 коп., стало вчинення виконавчого напису за зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом Станіславом Олександровичем, який був вчинений 31 березня 2020 року та зареєстровано в реєстрі за номером 737.

Вважає, що вказаний виконавчий напис є безпідставним, таким, що не підлягає виконанню, оскільки, приватним нотаріусом, в порушення вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому Наказом МЮ України від 22.02.2012р №296/5, не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом.

Подані наявні документи не підтверджують безспірність заборгованості, оскільки про наявність спору щодо заборгованості свідчить те, що у виконавчому написі зазначені суми зі стягнення як самого тіла кредиту, так і як і інших платежів, які в свою чергу розраховуються у відсотковому відношенні до боргу і можуть бути оскаржені, такі, як заборгованість за річними процентами у сумі - 6608 грн. 24 коп., заборгованість за щомісячними процентами - 47615 грн. 17 коп. та сплата штрафу/пені - 16541 грн. 37 коп.

Крім того, у оспорюваному виконавчому написі, вказано, що підставою його здійснення є, зокрема, постанова КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в яку постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року були внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, п. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття вказану Постанову КМУ №662 від 26.11.2014

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 31 березня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/26084/14. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до даного кредитного договору. Договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Зважаючи на викладене позивач просить визнати таким, що не підлягає до виконаннявиконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Легкобита Станіслава Олександровича про стягнення боргу з ОСОБА_1 за кредитним договором, який був вчинений 31 березня 2020 року, та зареєстрований в реєстрі за номером 737.

Ухвалою суду від 27.03.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 27.03.2024 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_3.

16 квітня 2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» на позовну заяву ОСОБА_1 , в якій представник просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог та скасувати заходи забезпечення позову.

В обґрунтування своїх заперечень вказує, що 24.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 на підставі вчиненого виконавчого напису № 737, виданого 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., відповідно до якого звернути стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT35, тип вантажний фургон-В, 2004 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований РЕГ Нововолинського МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області 02.12.2011 року, вартістю 285 000,00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Зазначений автомобіль на підставі договору застави, посвідченого Велимчаницею А.1., приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за № 126 від 04,02.2016 року, переданий у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним шляхом підписання заяви № від 04.02.2016 року перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень". Період, за який проводяться стягнення - з 16.10.2018 року по 21.10.2019 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля задовільнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" у розмірі 143696,73грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 72932,95 грн.; заборгованість за річними процентами - 6608,24 грн.; заборгованість за щомісячними процентами - 47614,17 грн; сплата штрафу - 16541,37 грн.

18.03.2024 ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області замінено первісного стягувана Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» у виконавчому провадженні № НОМЕР_3, відкритому 24.04.2020 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 737 від 31.10.2020, щодо стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 .

Зазначає, що первісним кредитором ТОВ «ФК «ЦФР» було обрано належний спосіб захисту шляхом вчинення виконавчих написів нотаріуса щодо сум заборгованості, стягнення яких передбачено Цивільним кодексом України. Виконавчий напис нотаріуса № 737 виданий 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О., було вчинено правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та в межах встановленого законодавством строку. В той же час позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу того, що у позивача відсутня заборгованість по кредитному договору або вона є відмінною від суми, яка зазначена у виконавчому написі. Таким чином, відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача у своєму відзиві також звертає увагу на те, що новою редакцією пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено заборони примусового виконання виконавчих написів нотаріусів (крім відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, проте від представника позивача надійшла заява, в якій він просить задовольнити позов та провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача ТзОВ «ФК «Укрфінстандарт» в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, розгляд справи проводити за її відсутності.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович та приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, в судове засідання також не з`явилися за невідомими суду причинами, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Своїх пояснень щодо позову не надали.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено 04.02.2016 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, шляхом підписання заяви № від 04.02.2016 на отримання кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР», за умовами якого: сума кредиту становить 182 718,45 грн; строк кредитування - 48 місяців; початковий процент - 2,00% від суми кредиту; щомісячні проценти - 2,39% від суми кредиту згідно з графіком платежів; річні проценти - 9,99% від суми боргу за договором згідно з графіком платежів; щоденна пеня - 0,3% від загальної суми прострочення.

На забезпечення виконання усіх грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 04 лютого 2016 року укладений договір застави, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І., реєстровий № 126.

Відповідно до п.1.2 договору застави позивач ОСОБА_1 на забезпечення виконання нею зобов`язань за кредитним договором передала належний їй на праві власності автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT35, тип вантажний фургон-В, 2004 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований РЕГ Нововолинського МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області 02.12.2011 року, який за згодою сторін оцінений у 285 000,00 грн.

Відповідно до п.2.1.7, п.5.1 договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором , заставодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна у повному обсязі, враховуючи суму заборгованості за кредитним договором, проценти, пеню та інші платежі, витрати, пов`язані з примусовим стягненням боргу (виконавчий збір, послуги нотаріуса, тощо).

Відповідно до п.5.2 договору застави задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок майна можливе, на розсуд заставодержателя, зокрема, шляхом звернення стягнення на майно, у тому числі - на підставі виконавчого напису нотаріуса.

ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» скористалося своїм правом та звернулося до нотаріуса з приводу задоволення своїх вимог за рахунок майна шляхом звернення стягнення на майно на підставі виконавчого напису.

31 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О. за заявою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 737, відповідно якого запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT35, тип вантажний фургон-В, 2004 року випуску, колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований РЕГ Нововолинського МРВ ДАІ УМВС України у Волинській області 02.12.2011 року, що належить на праві власності ОСОБА_1 , який на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського нотаріального округу Волинської області, зареєстрованого в реєстрі за №126 від 04.02.2016, переданий у забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним шляхом підписання заяви № від 04.02.2016 перед ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Період, за який проводяться стягнення - з 16.10.2018 року по 21.10.2019 року.

За рахунок коштів отриманих від реалізації автомобіля пропонується задовільнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Центр фінансових рішень" у розмірі 143696,73грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 72 932,95 грн; заборгованість за річними процентами - 6608,24 грн; заборгованість за щомісячними процентами - 47 614,17 грн; сплата штрафу - 16 541,37 грн.

Крім того, з ОСОБА_1 стягнута плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 2500,00 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пироги С.С. від 24.04.2020 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з примусового виконання виконавчого напису №737, вчиненого 31.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Легкобитом С.О.

02.02.2023 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір про відступлення прав вимоги №20230202, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило, а ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги до боржників за кредитним договорами, в тому числі до ОСОБА_1 .

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити про те, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі в тексті - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункті 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

У відповідності з наведеними нормами, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України (підпункти 1.1 та 1.3 пункту 1 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного, тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису, а тому суд при вирішенні спору не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Таким чином, обов`язок доводити суду наявність спору з приводу наявності чи відсутності заборгованості за кредитним договором покладено саме на боржника, який в даному випадку є позивачем по справі.

Заявляючи даний позов, позивач мала довести, що була відсутня правова підстава для вчинення спірного виконавчого напису, тобто факт відсутності порушеного права ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відсутність підстав для захисту відповідного права шляхом звернення стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

Однак, будь-яких належних доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язання за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків, за які вона нарахована тощо) позивач суду не надала.

Під час розгляду справи позивач не спростувала належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка зазначена в ньому.

Сама по собі незгода боржника з розміром заборгованості та її розрахунком не є підставою для визнання заборгованості спірною, оскільки спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку.

Слід зазначити, що позивач та її представник не скористалися своїм правом та будь-яких клопотань про витребування необхідних доказів на підтвердження позовних вимог ними заявлено не було.

Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною 5 наведеної статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частини 7 наведеної статті суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду.

Крім того, позивач ОСОБА_1 у своїй позовній заяві, в якості доводів щодо незаконності виконавчого напису, посилалася на ті обставини, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватися до кредитного договору, який був наданий стягувачем.

Такі твердження позивача суд вважає безпідставними, оскільки як було зазначено вище, виконавчий напис №737 від 31.03.2020 був вичнений нотаріусом на підставі пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172.

Згідно вказаного пункту, чинного на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку), подаються : а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому, з аналізу указаної норми не вбачається необхідності нотаріального посвідчення саме кредитного договору. В той же час з матеріалів справи видно, що договір застави від 04.02.2016, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № від 04.02.2016, предметом застави за яким є автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель LT35, тип вантажний фургон-В, 2004 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1 , - посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаницею А.І.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що нотаріус діяв правомірно, в межах повноважень, наданих чинними законодавчими нормами, в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Відповідно до частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви слід покласти на позивача.

Крім того, відповідно до ст.158 ЦПК України, суд вважає необхідним скасувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Легкобита Станіслава Олександровича від 31.03.2020 (реєстровий номер №737) в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_3, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем, які були застосовані ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.03.2024.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 158, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Легкобита Станіслава Олександровича від 31.03.2020 (реєстровий номер №737) в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_3, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем, які були застосовані ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.03.2024.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06.08.2024.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», , юридична адреса: 07405, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, 243-А.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Легкобит Станіслав Олександрович, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович, адреса: 43000, Волинська область, м. Луцьк, Луцький район, вул. Прогресу, 7.

Головуючий А.М.Лутай