ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Суми

Справа №581/1094/23

Номер провадження 22-ц/816/1085/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 січня 2024 року у складі судді Кузьмінського О.В., ухваленого в сел. Липова Долина Сумської області,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення невиплаченої орендної плати,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , діючи черес свого представника - адвоката Маківського В.В., звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивував тим, що він є власником земельної ділянки розміром 3,0270 га, яка на підставі договору оренди № 00778 від 19 жовтня 2015 року, укладеного з ТОВ «СК АГРО», була передана орендареві у строкове платне користування строком на 7 років із визначенням орендної плати у розмірі 6217 грн 85 коп. Відповідач не виконав зобов`язання за договором і до цього часу не виплатив позивачу орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021, 2022 роки. У зв`язку з невиплатою орендної плати вважає, що з відповідача підлягає стягненню пеня, інфляційні втрати, 3% річних за прострочення внесення орендної плати.

Посилаючись на викладене, просив стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на свою користь заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021, 2022 роки у розмірі 43929 грн 69 коп.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 січня 2024 року позов ТОВ «СК -АГРО» задоволено.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 43926 грн, з яких: орендна плата на підставі договору оренди землі № 00778 від 19 жовтня 2015 року за 2021 рік у сумі 10698 грн, орендна плата за 2022 рік у сумі 13530 грн, пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік у сумі 8691 грн, пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік у сумі 5955 грн, інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік у сумі 3435 грн, інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік у сумі 589 грн, 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 у сумі 633 грн, 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 у сумі 395 грн.

Стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп. в рахунок повернення судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішення суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що загальний розмір виплаченої позивачу орендної плати за весь період користування земельною ділянкою становить 51164 грн 06 коп., що на 20074 грн 81 коп. перевищує розмір орендної плати, який мав бути отриманий позивачем станом на 2022 рік.

Вказує на те, що судом першої інстанції індексація орендної плати розрахована у пропорційному збільшенні, починаючи з дати укладення додаткової угоди до договору оренди землі, що суперечить чинному законодавству та висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 14 січня 2020 року у справі №924/532/19 та від 21 травня 2019 року у справі №916/2889/13.

Звертає увагу на те, що визначений договором оренди від 19 жовтня 2015 року розмір орендної плати сторонами не переглядався, а зміна орендної плати в односторонньому порядку є неможливою. Зазначає, що пеня за прострочення виконання зобов`язання, з урахуванням вимог ст. 258 ЦК України, мала становити 2799 грн 58 коп.

Позивачем, в установлений апеляційним судом строк, відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 3,027 га з кадастровим номером :01:008:0069 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської (а.с. 5, 31).

19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» був укладений договір оренди землі № 00778, згідно із яким ОСОБА_1 передав, а ТОВ «СК-АГРО» прийняло у строкове платне користування належну йому земельну ділянку загальною площею 3,027 га з кадастровим номером :01:008:0069.

Право оренди ТОВ «СК-АГРО» земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0069 на підставі договору оренди землі №00778 від 19 жовтня 2015 року зареєстровано державним реєстратором Недригайлівського районного управління юстиції 16 лютого 2016 року. 9 січня 2024 року зареєстровано припинення права оренди (а.с. 7-10, 32).

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі №00778 від 19 жовтня 2015 року: договір укладено на 7 років з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою (п. 8 договору); орендна плата складає 6217 грн 85 коп., що становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою (п.9 договору); обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 договору) орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року (п. 11 договору); розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції, погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом (п. 13 договору); у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу (п. 14 договору).

Відповідно до наданих відомостей відповідачем на користь позивача було здійснено наступні нарахування та виплати на підставі договору оренди землі від 18 травня 2015 року: за 2016 рік: нараховано 8527 грн 34 коп., виплачено 6864 грн 51 коп.; за 2017 рік: нараховано 10659 грн 18 коп., виплачено 8580 грн 64 коп.; за 2018 рік: нараховано 10659 грн 18 коп., виплачено 8580 грн 64 коп.; за 2019 рік: нараховано 10659 грн 18 коп., виплачено 8580 грн 64 коп.; за 2020 рік: нараховано 10659 грн 18 коп., виплачено 8580 грн 64 коп.; за 2021, 2022 роки орендна плата відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась (а.с. 23а).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, що відповідач у порушення пунктів 9, 10, 11 укладеного між сторонами договору та статті 25 Закону України «Про оренду землі» не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 рік у загальному розмірі 10698 грн 00 коп., а за 2022 рік у розмірі 13530 грн 00 коп., обрахований із урахуванням індексів інфляції за 2015-2022 роки.

Також, у зв`язку з несвоєчасною та повною невиплатою орендної плати відповідачем за 2021, 2022 роки на користь позивача з ТОВ «СК-АГРО», суд першої інстанції дійшов до висновку, що підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивача на своєчасне і повне отримання орендної плати за користування його земельною ділянкою у 2021 та у 2022 році, а також інфляційні втрати та 3 відсотки річних.

Колегія суддів повністю погодитися з висновками суду не може, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом ст.ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Зі змісту укладеного між сторонами договору оренди землі від 19 жовтня 2015 року вбачається, що орендна плата за користування земельною ділянкою складала 6217 грн 85 коп. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься в такі строки до 30 грудня поточного року, в якому використовувалася земельна ділянка.

Відповідачем не заперечується, що у 2021 та 2022 роках ОСОБА_1 орендна плата не перераховувалася.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про дострокове виконання зобов`язання за договором оренди, оскільки суду не було надано доказів існування між сторонами договору домовленості про виплату орендної плати відповідачем у 2015-2020 роках за наступні роки. Крім того, у зазначений період розмір орендної плати підлягав індексації.

З огляду на те, що відповідач в добровільному порядку не виконав свої зобов`язання щодо виплати позивачу орендної плати за користування належною їй на праві власності земельною ділянкою, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що є підстави для стягнення з ТОВ «СК-АГРО» сум боргу за 2021 та 2022 роки.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з присудженим до стягнення з відповідача розміром заборгованості з орендної плати.

Зокрема, аналіз частини 3 статті 762 ЦК України дозволяє стверджувати, що договором найму або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Це правило розраховано на те, щоб на майбутнє можна було змінювати або навіть забезпечити автоматичну зміну розміру плати за користування. Зокрема, сторони в договорі найму можуть встановити, що: розмір плати за користування за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць; плата за користування підлягає індексації.

Індексація проводиться наймачем шляхом множення розміру орендної плати на коефіцієнт індексації, що розраховується як добуток індексів інфляції за 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому виплачується плата за користування.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18, від 09 червня 2021 року у справі №948/393/20.

З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди землі, зокрема, пунктів 10 та 11 (періоду внесення орендної плати), на користь його дійсності, чинності та виконуваності, коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня 2021 року по грудень 2021 року включно, за 2022 рік як добуток індексів інфляції з січня 2022 року по грудень 2022 року включно.

Тому, розмір орендної плати, який підлягав сплаті товариством за договором оренди землі від 19 жовтня 2015 року, у 2021 році становив 6840 грн 59 коп. (6217,85 x 1.10015334 (індекс інфляції з січня до грудня 2021 року)), а у 2022 році - 7872 грн 00 коп. (6217,85 x 1.26603244 (індекс інфляції з січня до грудня 2021 року)), що і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021-2022 роки на користь позивача підлягає стягненню пеня відповідно до п. 14 договорів оренди. Проте, у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру пені.

Сума заборгованості за 2021 рік становить 6840 грн 59 коп., період прострочення: 31 грудня 2021 року до 25 грудня 2023 року, пеня - 5579 грн 67 коп. Суми заборгованості за 2022 рік - 7872 грн 00 коп., період прострочення: з 01 грудня 2022 року до 25 грудня 2023 року, пеня 3490 грн 42 коп. Загальний розмір пені становить 9070 грн 09 коп.

Стосовно доводів відповідача, що з врахуванням ст. 258 ЦК України пеня підлягає стягненню за один рік прострочення, колегія суддів зауважує, що відповідачем клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності не заявлялося.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних, проте у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру інфляційних втрат та 3 % річних.

Інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки за 2021 рік становить 2260 грн 10 коп. (6840,59 x 1.40,59), за 2022 - 400 грн 20 коп. (7872 x 1.72), загальний розмір становить 2660 грн 30 коп.

Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік за період з 31 грудня 2021 року до 25 грудня 2023 року становить 407 грн 62 коп. (6840,59 x 3 % x 725 : 365 : 100), а за 2022 рік, за період з 31 грудня 2022 року до 25 грудня 2023 року - 232 грн 92 коп. (7872 x 3 % x 360 : 365 : 100), всього на загальну суму 640 грн 54 коп.

З врахуванням наведеного, рішення суду підлягає зміні в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Крім того, у зв`язку зі зміною рішення суду на підставі ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 661 грн 90 коп.

Також, враховуючи часткове задоволення вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача належить стягнути судові витрати за апеляційний перегляд справи в сумі 617 грн 56 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 січня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат та 3% річних, виклавши абзац другий резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за договором оренди земельної ділянки від 19 жовтня 2019 року за 2021 рік в сумі 6840 гривень 59 копійок; за 2022 рік в сумі 7872 гривні 00 копійок; пеню за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік в сумі 5579 гривень 67 копійок; пеню за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік в сумі 3490 гривень 42 копійки; інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік в сумі 2260 гривень 10 копійок; інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік в сумі 400 гривень 20 копійок; 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік в сумі 407 гривень 62 копійки; 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік в сумі 232 гривні 92 копійки, а всього на суму 27083 гривні 52 копійки.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 січня 2024 року змінити в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції 661 гривню 90 копійок.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» судовий збір за апеляційний перегляд справи в сумі 617 гривень 56 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова