Житомирський апеляційний суд
Справа №295/899/24 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 62 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Антоневської В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №295/899/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 березня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А.

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її користь в порядку спадкування недоотримані ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно перерахунку за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року в справі №240/16728/20 в розмірі 308 396,00 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року по справі №240/16728/20 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Вказувала, що Житомирським окружним адміністративним судом 30 серпня 2021 року на виконання рішення суду у справі №240/16728/20 видано виконавчий лист №9439, де стягувачем є ОСОБА_2 . Вказаний виконавчий лист знаходиться на виконанні в межах виконавчого провадження №68103092. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області вона являється єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка складається із суми недоотриманих коштів за рішенням суду із розрахунку двох мінімальних заробітних плат за період з 17 липня 2018 по 30 квітня 2021 роки в розмірі 308 396,00 гривень.

Згідно розрахунку ГУ ПФУ у Житомирській області суми, що підлягає виплаті ОСОБА_2 , розмір призначеної пенсії становить - 202 290,25 грн., із них: розмір виплаченої пенсії становить 84 293, 09 грн., сума доплати становить 117 997,16 грн. При цьому відповідач при розрахунку взяв за основу два прожиткових мінімуму в сумі 3 524,00 грн. за весь період, а за рішенням суду необхідно із розрахунку двох мінімальних заробітних плат на відповідний рік.

Зазначає, що позивач є дочкою ОСОБА_2 , а відтак належить до першої черги спадкоємців за законом. Вона як спадкоємець після смерті матері має право на отримання невиплачених пенсійних виплат на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а відповідач неправомірно відмовив їй у виплаті зазначених коштів. Просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та неправильним застосуванням матеріального права, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що спір між сторонами виник з приводу захисту нею свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Вказує, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не обмежує право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визнають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримала пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці об`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Вказувала, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 в справі №240/16728/20, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, зобов`язано ГУ ПФУ у Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Однак суми доплати до пенсії, що належали її матері залишилися недоодержаними у зв`язку з її смертю, отже вона успадкувала належні її спадкодавцю суми доплати до пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України. Просила визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на недоотриману доплату до пенсії за період з 17 липня 2018 року по 30 квітня 2021року у розмірі 117 997,16 грн.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Від позивача надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без її участі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29 березня 2022 року (а.с.16).

Згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року в справі №240/16728/20 задоволено адміністративний позов ОСОБА_2 зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 із 17 липня 2018 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату ОСОБА_2 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Відповідно розрахунку суми, що підлягають виплаті по пенсійній справі №06 ОСОБА_2 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 по справі №240/16728/20 щодо нарахування та виплати підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення за період з 17.07.2018 року по 30.04.2021 року, разом становлять 117 997,16 грн. (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09 лютого 2022 року (а.с.17).

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 та замінено сторону виконавчого провадження № 68103092 з примусового виконання судового рішення в адміністративній справі №240/16728/20, а саме стягувача ОСОБА_2 на її правонаступника ОСОБА_1 (а.с.51).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що право позивачки на отримання недоотриманої за життя її матері суми пенсії підлягає реалізації шляхом виконання рішення суду у справі №240/16728/20 з використанням передбаченого процесуального механізму судового контролю за виконанням судового рішення, а не звернення з окремим позовом в порядку цивільного судочинства.

Колегія апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Згідно положень ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначена стаття регулює питання спадкування сум соціальних виплат, право на одержання яких виникло у спадкодавця за життя, але не було ним реалізоване. За своєю правовою природою право на одержання заробітної плати, пенсії та інших подібних виплат є суворо особистим, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті саме її матеріальне забезпечення. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати, безумовно, припиняються. Таким чином, у даній статті визначається подальша доля тільки тих платежів, право на які виникло за життя спадкодавця.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Статтею 52 Закону передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1277 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року по справі № 750/8819/19, від 23 вересня 2020 року по справі № 428/6685/19, від 23 лютого 2022 року по справі № 428/10113/20.

Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно до статті 1227 ЦК України він має право на її отримання.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20.

Згідно довідки приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Можарівської Н.В., єдиним спадкоємцем, що прийняла та оформила спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . До спадщини ввійшли і грошові кошти у виді недоотриманої доплати до пенсії в сумі 117 997,16 грн. Вказаний розмір пенсії зазначено відповідно до розрахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (а.с.14).

Таким чином, встановивши, що позивач як спадкоємець за заповітом, яка прийняла спадщину, має право на спадкове майно, тобто пенсію своєї матері за спірний період, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», приймаючи до уваги, що дії відповідача порушують право позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у стягненні з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 недоотриманої за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії в розмірі 117 997,16 грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1)неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3)невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4)порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для скасування з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено повністю, то існують підстави для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України та стягненню з Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3 849,92 грн.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 березня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (, адреса місцезнаходження: вул. О.Ольжича, 7 м. Житомир, 10003) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) грошові кошти, набуті в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді недоотриманої доплати до пенсії за період з 17.07.2018 по 30.04.2021 у розмірі 117 997,16 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 849,92 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 серпня 2024 року.

Головуючий Судді