Провадження №2-о/522/208/24
Справа №522/2900/24-Е
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді: Бондар В.Я.,

за участю присяжних: Святоха Л.В.,

Худоченко В.О.

за участі секретаря судового засідання: Єрганінова К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Заявник 27.02.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, якою просить визнати недієздатним ОСОБА_2 та призначити його опікуном ОСОБА_1 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є братом заявника, прізвища написані по різному у зв`язку з допущеною помилкою при перекладі документів з російської мови. В дитинстві ОСОБА_2 зазнав сильної душевної травми, ставши свідком того, як його мати ОСОБА_3 вчинила самогубства, страдавши на душевні розлади. Брат заявника у дитинстві отримав травму ока, тому з 12 років не бачить на праве око. Мали місце травми голови. Корінний злам в житті брат стався на рубежі 1998-1999 років, коли він став винуватцем дорожньо-транспортної пригоди. Власником та водієм другого автомобіля за словами брата був «циганський барон», який почав погрожувати брату та переслідувати його. Після врегулювання конфлікту, брат захопився релігією, але тлумачив канони по своєму. У 1999-2000 роках почалися конфлікти брата з батьком на релігійну тематику, брат казав, що їх покійна бабця є його ангелом охоронцем та розповідає йому як себе поводити. Брат почав блукати по місту та просити у людей гроші на храм, пояснюючи, що інакше батько помре, а тим людям, хто відмовився жертвувати гроші, будуть надіслані Богом жахливі наслідки. 24.01.2000 брат був госпіталізований до КПП «ООМЦПЗ» ООП, де перебував на лікуванні до 17.02.2000. У лікарні гострої сомато-неврологічної патології не виявили. На фоні лікування, стан брата поліпшився, стосунки з рідними налагодилися, був виписаний під спостереження районного психіатра з діагнозом «гострий маячний розлад, що розв`язався». В 2001 році брат був повторно госпіталізований. Трохи згодом психоемоційний стан погіршився, він став менш агресивним, але був надмірно зациклений на релігії, вважав себе «месією», що він може переміщувати хмари руками та викликати смерть людей силою думки. Брат часто зникав, за його словами їздив в Сибір в пошуках «релігійних святинь» та свого «спадку», звідки повернувся з обмороженими руками та ногами. У 2023 році брат заявника знову проходив лікування і був виписаний з діагнозом «хронічний маячний розлад». В травні 2023 року ОСОБА_2 був визнаний інвалідом ІІ групи безстроково та визнаний таким, що обмежений у самообслуговуванні, обмежений у здатності до самостійного пересування, у здатності до орієнтування, обмежений у здатності контролювати свою поведінку та спілкування. Догляд за братом досі здійснював заявник. Заявник з 2000 року підтримував брата періодично, а з травня 2023 року постійно доглядав за ним. Донька ОСОБА_2 від першого шлюбу ніколи відносин з батьком не підтримувала, а діти від другого шлюбу донька та син, проживають у Франції, стосунки з батьком не підтримують протягом багатьох років. Тому, крім заявника ніхто з родичів ОСОБА_2 не може бути призначений опікуном.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.02.2024 заяву залишено без руху, заявнику надано 10-денний строк для усунення недоліків заяви.

Після усунення недоліків заяви, ухвалою від 12.03.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні 10.04.2024. Доручено Одеському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити ОСОБА_2 адвоката для здійснення представництва його інтересів в суді.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Одесі та необхідністю слідувати в укриття працівників та відвідувачам суду, розгляд справи у судовому засіданні 10.04.2024 було відкладено до 29.05.2024.

У судовому засіданні 29.05.2024 було залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості заінтересованої особи та витребувано оригінали медичної документації, з метою отримання витребуваних доказів та сповіщення залучену заінтересовану особу, розгляд справи відкладено до 18.06.2024.

Ухвалою від 18.06.2024 призначено судову психіатричну експертизу, провадження у справі зупинено.

Ухвалою від 16.07.2024 провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 15.08.2024.

Ухвалою від 19.07.2024 було постановлено замінити присяжну ОСОБА_4 , яка у період з 14.08.2024 по 29.08.2024 перебуватиме у відпустці.

У судовому засіданні 15.08.2024 представник заявника ОСОБА_5 підтримала заяву. Представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення заяви. Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради Гаврилюк А.А. підтримав подання органу опіки та піклування. Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду сповіщений належним чином, жодних заяв від вказаної особи до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25 жовтня 1956 року у батьків мовою оригіналу « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 » народився син « ОСОБА_9 », про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Згідно паспорту громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має прізвище ОСОБА_11 (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у батьків мовою оригіналу « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_12 » народився син - « ОСОБА_13 », про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Згідно паспорта громадянина України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має прізвище ОСОБА_15 (а.с.16).

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є неповнокровними братами по лінії батька, їх прізвища записані по різному внаслідок різного перекладу з російської на українську мови.

До заяви додано висновок судово-психіатричного експерта №113 від 09.02.2024 Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», згідно якого ОСОБА_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Інші хронічні маячні розлади, із безперервним перебігом, зниженням когнітивних функцій, із вираженою стійкою соціальною дезадаптацією та формування дефекту у емоційно-вольової сфери». За своїм психічним станом, унаслідок наявного у нього психічного розладу, ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.9-13).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №496 від 08.07.2024 Одеської філії судових експертиз державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», проведеної за ухвалою суду, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Інші хронічні маячні розлади, із безперервним перебігом, зниженням когнітивних функцій, із вираженою стійкою соціальною дезадаптацією та формування дефекту у емоційно-вольової сфери». За своїм психічним станом, унаслідок наявного у нього психічного розладу, ОСОБА_2 не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, передбачати їх можливі наслідки (а.с.131-136).

Частиною 1 статті 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Частиною 1 ст.40 ЦК України встановлено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення про це.

Дослідивши докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги щодо визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи питання про встановлення опіки над ОСОБА_2 та призначенням його опікуном ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 на обліку з приводу активної форми туберкульозу не перебуває, згідно довідки КПП «Одеський обласний центр соціально-значущих хвороб» ООР» від 15.04.2024 (а.с.88).

ОСОБА_1 без проявів психічних розладів, про що свідчить довідка №317 від 10.04.2024 КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради (а.с.89).

ОСОБА_1 не перебуває на психіатричному та наркологічному обліку, про що свідчить довідка від 15.04.2024 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради (а.с.95).

Також ОСОБА_1 станом на 14.04.2024 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с.96).

ОСОБА_1 розлучився з дружиною ОСОБА_16 , що вбачається з заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 у справі №522/3337/20 (а.с.91).

ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с.172).

Згідно характеристики сусідів, ОСОБА_1 проживає з братом ОСОБА_2 та сином ОСОБА_17 , утримує свого рідного брата. Зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і в спілкуванні з сусідами (а.с.92).

05 грудня 2000 року Управління житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради видало свідоцтво про право власності на житло, за яким квартира АДРЕСА_1 належить в рівних частках ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_1 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с.93).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 02.05.2024, ОСОБА_2 в шлюбі не перебуває з 19.12.1990 (а.с.102-103).

Батько ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_18 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 (а.с.169).

Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.170).

Згідно подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №Б-1336 від 01.08.2024, орган опіки та піклування вважає можливим та доцільним призначити громадянина ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_2 . Подання складено на підставі тих доказів, які проаналізовані судом, додатково зазначено, що ОСОБА_1 працює на посаді директора ПП Фірма «Топаз» та має постійний дохід (а.с.182-186).

Статтею 41 ЦК України встановлено, що над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст.58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч.ч. 3-4 ст.63 ЦК України фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

У відповідності до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Діти ОСОБА_2 - ОСОБА_21 та ОСОБА_22 в заявах від 26.04.2024, вказують що не мають змогу доглядати за батьком, адже постійно проживають у Франції, місто Біарриц та Байонна відповідно, не заперечують, щоб догляд здійснював дядько ОСОБА_1 (а.с.98, 100, свідоцтва про народження а.с.164, 165).

Проте, представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, у судовому засіданні повідомив, що такі заяви надійшли електронної поштою, без накладення електронного підпису.

Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_21 та ОСОБА_22 дійсно проживають за кордоном тривалий час, у зв`язку з чим не мають змоги здійснювати догляд за батьком, як суду так і органу опіки та піклування представлено не було.

Наведені вище заяви не слід приймати до уваги, оскільки надійшли простою електронною поштою без накладення цифрового підпису, нотаріально не посвідчені, не апостильовані, тому підтвердити той факт, що такі заяви дійсно подали ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не можливо.

Крім того, суд зауважує, що станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статті призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений ст. 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Разом з тим, у висновку судово-психіатричного експерта вказано, що ОСОБА_2 має трьох дітей від двох шлюбів, також у заяві вказано про третю дитину ОСОБА_2 (а.с.132).

У поданні Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не вказано про третю дитину ОСОБА_2 , не проаналізовано її місцезнаходження, можливість опікуватися батьком.

Таким чином, подання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради не належним чином мотивоване, а тому не може братися до уваги.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 при розгляді справи №545/1691/16-ц сформовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі.

Згідно ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.

За відсутності повної інформації про неможливість інших членів сім`ї ОСОБА_2 опікуватися ним, суд не може задовольняти заяву ОСОБА_1 про призначення його опікуном ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 110, 263- 265, 300 ЦПК України суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання особи недієздатною та призначення опікуна задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 - недієздатною особою.

У частині вимог про призначення опікуном ОСОБА_1 відмовити.

Строк дії рішення суду визначити на 2 роки. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч.6 ст. 300 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення суду складено 20 серпня 2024 року.

Суддя В.Я. Бондар

Присяжні Л.В. Святоха

В.О.Худоченко