Справа № 635/5270/24
Провадження № 2/635/3346/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2024 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лук`яненко С.А.,
секретар судового засідання Дороніна А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем, зареєстрований 16 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №8, після розірвання шлюбу залишити її прізвище « ОСОБА_3 ».
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16 листопада 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Малороганської сільськогї ради Харківського району Харківської області. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу зазначає те, що з 20 лютого 2022 року відповідач виїхав з України до росії, де постійно проживає. З 24 лютого 2022 року між ними відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, відповідач на зв`язок не виходить, сім`я фактично припинила існування. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим і таким, що суперечить її інтересам.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Позивачка подала до суду заяву, в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від нього не надходило.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №8. Під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 03.10.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області).
За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом встановлено, що сторони з лютого 2022 року проживають окремо, не спілкуються, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, тобто сім`я фактично розпалась.
Згідно з пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу.
Відповідно до положень частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач до суду не з`явився, відзиву на позов не надав, доводів позивача не спростував.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, фактично живуть окремо. Суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище « ОСОБА_3 »
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 76-80, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 листопада 2004 року Виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області, актовий запис №8- розірвати.
Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки « ОСОБА_3 ».
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
Відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;
Суддя С.А.Лук`яненко