Справа № 463/389/24 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1660/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Марко О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ЛМКП «Львівводоканал», у якому просив зобов`язати відповідача скерувати на його адресу договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, визнати борг за водопостачання та водовідведення за вересень, жовтень 2023 року в розмірі 657,91 грн. безпідставним та скасувати такий, стягнути з ЛМКП «Львівводоканал» на його користь надміру сплачені кошти за водопостачання та водовідведення у серпні 2023 року в розмірі 138,42 грн., а також 159 грн. коштів сплачених позивачем за розпломбування/опломбування водолічильника, 290 грн. коштів сплачених позивачем за повірку водолічильника та 5000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що згідно із витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . У листопаді 2023 року він звернувся до ЛМКП «Львівводоканал» з проханням: скасувати борг за вересень, жовтень 2023 року в розмірі 657,91 гри., скерувати на його адресу договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, повернути йому надміру сплачені кошти ЛМКП «Львівводоканал» за водопостачання та водовідведення за серпень 2023 р. в розмірі 138,42 грн., повернути йому кошти в розмірі 159 грн., сплачені ним за розпломбування та опломбування лічильника, відшкодувати йому витрати, понесені на повірку лічильника води в розмірі 290 грн.

За результатами розгляду звернення відповідач відмовив у задоволенні його вимог. Вважає, що така позиція ЛМКП «Львівводоканал» не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує його права та охоронювані законом інтереси. Просив позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди, скасування боргу та зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає таким, що не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, оскільки суд не дослідив належним чином зібрані докази та не встановив пов`язані з ним обставини, що входили до предмета доказування, відповідно постановлене у справі судове рішення не можна вважати законним і обґрунтованим. Мотивувальна частина рішення не відповідає вимогам ч.4 ст. 265 ЦПК України, виноски суду не узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильно застосовано норми матеріального права. Судом надано перевагу доказам відповідача над доказами позивача, чим порушено принцип рівності усіх учасників судового процесу, змагальності сторін та диспозитивності.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у позивача немає можливості відшукати договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на вебсайті відповідача, а тому просив зобов`язати останнього скерувати договір на адресу позивача. Прохання позивача узгоджується з вимогами ст.ст. 19, 21 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», ст.ст. 12, 19, 23, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 14 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ №690 від 05.07.2019.

Висновок суду про те, що у тарифи на послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення холодної води не закладено витрати на повірку квартирних лічильників, з посиланням на постанову НКРЕКП №1342 від 02.11.2017 «Про внесення змін до Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення», затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 10.03.2016 №303 є помилковим, оскільки постанова НКРЕКП №303 втратила чинність згідно постановою НКРЕКП №1419 від 10.11.2022.

Доводи позивача про те, що відповідно до постанови КМУ від 01.06.2011 №869, з останніми змінами внесеними постановою №1031 від 26.09.2023, затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, при цьому до складу планової виробничої собівартості централізованого та/або централізованого водовідведення включаються: витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування/ розпломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), які є власністю ліцензіата та/або перебувають у нього в користуванні (крім вузлів комерційного та розподільного обліку води) і використовуються у технологічному процесі виробництва/надання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (пп.3 п.19 Порядку), судом не розглянуті.

Додає, що судом неправильно витлумачено вимоги ч.1 ст. 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та неправильно застосовано положення ч.2 ст.6 зазначеного Закону, які не підлягають застосуванню у даних правовідносинах.

Суд неправильно застосував положення абз.5 п.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ототожнивши поняття «повірка засобів вимірювальної техніки» із поняттям «повіркою вузлів обліку».

Звертає увагу на висновки Верховного Суду у постановах від 17.04.2019 у справі №311/2314/16, від 31.07.2019 у справі №233/4291/17, від 28.10.2020 у справі №405/6137/18, де Верховний Суд зазначив, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок надання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт встановлюються Кабінетом Міністрів України.

До того ж Верховний Суд, в останній справі дійшов висновку, що відсутність в тарифах вартості періодичної повірки квартирних засобів обліку не може бути підставою для покладення на позивача відповідальності за несвоєчасну повірку засобу обліку, встановленого в його квартирі, з огляду на те, що включення до тарифів плати за повірку приладів обліку води, в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж після повірки не залежить від дій позивача, оскільки відносини по встановленню тарифів стосуються виконавця надання послуг та органів державної влади і місцевого самоврядування, а позивач має право на безоплатну повірку, обслуговування і ремонт засобу обліку води, та зазначив про аналогічні висновки, викладені Верховним Судом в інших справах.

Зауважує, що судом не було витребувано у відповідача акт опломбування приладу обліку вузла комерційного обліку, який може бути належним доказом про те, що «розпломбований» лічильник був опломбований.

До цього, у позовній заяві було зазначено, що акт розпломбування лічильника №001005 складено 31.05.2023. Постанова КМУ №440, згідно якої втратила чинність постанова №412 від 05.04.2022, набрала чинності через 30 календарних дні з дня її опублікування. Постанова КМУ №440 була опублікована 05.05.2023 в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» №90, тобто набрала чинності 04.06.2023. Відповідно на час складання акту розпломбування (неопломбованого) лічильника діяла постанова КМУ №412 та у ЛМКП «Львівводоканал» не було правових підстав для складання цього акту до вступу у дію Постанови КМУ №440, що ставить під сумнів допустимості цього акту як доказу. Однак суд не надав належної оцінки доводам позивача, як наслідок неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Звертає увагу на те, що в рішенні суд не зазначив положень діючого законодавства, а відповідач не надав суду доказів, які б надавали йому право нараховувати плату за нормативами споживання води при наявності засобів обліку. Постанова КМУ №630 від 05.07.2019 в редакції Постанови КМУ від 02.02.2022 №85, не передбачає справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань. Тобто рішення ґрунтується на припущеннях.

Просить скасувати рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

09.08.2024 представник відповідача ЛМКП «Львівводоканал» подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмови у задоволенні скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи буду повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність, представник відповідача про причини неявки не повідомив.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про скерування договору на адресу позивача, суд першої інстанції врахував, що позивач як індивідуальний споживач, який проживає у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 , фактично користується послугами, що підтверджується відповідними квитанціями про нарахування та оплату послуг водопостачання та водовідведення, і не вчинив дій щодо відключення (відмови) від централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а тому вважається таким, що ознайомлений, погоджується та приєднався до умов договору.

Крім цього, суд першої інстанції прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з ЛМКП "Львівводоканал" зайво сплачених коштів у серпні 2023 р. у розмірі 138,42 грн., скасування боргу за вересень, жовтень 2023 р. у розмірі 657,91 грн, оскільки нарахування ЛМКП «Львівводоканал» було здійснено у відповідності до норм чинного законодавства та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Також, за висновком суду позовні вимоги про стягнення з ЛМКП "Львівводоканал" коштів на користь позивача у розмірі 159 грн. за розпломбування/опломбування лічильника води та позовна вимога про стягнення на користь позивача коштів у розмірі 290 грн. витрат, понесених на повірку лічильника води, не підлягають задоволенню, оскільки такі послуги не є ні складовою тарифу, ні платою за абонентське обслуговування.

Не встановивши в діях ЛМКП "Львівводоканал" порушення прав та законних інтересів позивача, як споживача послуг водопостачання та водовідведення, суд відмовив у задоволенні і позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач-фізична або юридична особа,яка є власником (співвласником)нерухомого майна, або за згодою власника інша особа,яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 ст. Закону №2189-VIII).

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2189-VIII).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено порядок укладання, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг.

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Згідно із приписами ч.4 цієї статті, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

Відповідно до ч.5 цієї статті у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.02.2019 позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

ЛМКП «Львівводоканал» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення.

Листом від 27.11.2023 позивач звернувся до ЛМКП «Львівводоканал» з проханням скерувати на його адресу договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

В свою чергу, листом від 20.12.2023 за результатами розгляду вищевказаного звернення позивача, відповідач відмовив позивачу у задоволенні його вимог. Відмова у скеруванні договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення мотивована тим, що відповідач надає послуги на підставі публічного договору, який розміщено на сайті ЛМКП «Львівводоканал» 10.02.2022 у відповідності до Постанови КМУ від 02.02.2022 №85, якою було внесено зміни до Постанови КМУ від 05.07.2019 №609. Починаючи з березня 2022 року, договір вважається укладеним для категорії споживачів мешканців багатоквартирних будинків та мешканців приватного сектору.

Позивач як індивідуальний споживач, який проживає у багатоквартирному житловому будинку АДРЕСА_2 , користуючись наданими послугами, які надає відповідач, що підтверджується відповідними квитанціями про нарахування та оплату послуг водопостачання та водовідведення, не вчинивши дій щодо відключення (відмови) від централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, вважається таким, що ознайомлений, погоджується та приєднався до умов договору.

Уклавши договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, позивач фактично погодився з істотними умовами договору про надання житлово-комунальної послуги.

З урахуванням того, що такий договір є публічним та є вільним у доступі на сайті відповідача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовна вимога щодо зобов`язання відповідача скерувати на адресу позивача договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення задоволенню не підлягає у зв`язку з її безпідставністю. Позивач не надав доказів того, що саме відповідачем йому створено перешкоди у неможливості з таким бути ознайомленим.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У ч. 4 ст. 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно п. 10 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 ((в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 85) визначення кількості та якості (щодо тиску) послуги здійснюється відповідно до умов договору: 1) за показаннями вузла комерційного обліку послуги та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; 2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку послуги (у разі їх наявності) - для індивідуальних договорів про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.

Згідно із пункту 32 Правил, вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Інформування споживачів про намір зміни (коригування) тарифів на послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцем відповідно до законодавства. У разі зміни (коригування) тарифів протягом строку дії договору нові розміри тарифів застосовуються з моменту їх введення в дію та не потребують внесення сторонами додаткових змін до договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну (коригування) цін/тарифів на послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу в один із способів, що гарантують доведення інформації до споживачів, які зазначені у пункті 11 цих Правил, з посиланням на рішення відповідного органу.

Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства (пункт 33 Правил).

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України;

плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку (пункт 34 Правил).

Плата за послуги, абонентське обслуговування та плата за технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого водопостачання та водовідведення багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України Про житлово-комунальні послуги, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкової системи централізованого водопостачання та водовідведення, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послуги та плати за абонентське обслуговування. Плата виконавцю за колективним договором та за договором з колективним споживачем складається із плати за послуги, що розраховуються виходячи з розмірів затверджених тарифів та відповідного обсягу споживання (пункт 34 Правил).

Рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання. Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором (пункт 36).

Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором (пункт 38 Правил).

Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг (пункт 39).

Як встановлено судом першої інстанції, з 01.03.2016 у ЛМКП «Львівводоканал» відкрито особові рахунки для оплати послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення споживачам послуг буд. № 169, 169 «а», АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 «в», АДРЕСА_3 .

На підставі Акта приймання-передачі ТОВ «Житлово-будівельна компанія «Ваш дім» надано перелік квартир у будинках та споживачів, які мають встановлені прилади обліку, також вказано номер квартирного лічильника та показник станом на 01.03.2016, в тому числі і споживачів будинку АДРЕСА_3 .

Водночас встановлено, що ЛМКП «Львівводоканал» не приймало на абонентський облік квартирні прилади обліку води споживачів послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за вищевказаними адресами.

На звернення споживачів - мешканців вищевказаних житлових будинків, які безпосередньо звернулися до ЛМКП «Львівводоканал», проведено опломбування квартирних приладів обліку, як це передбачено чинним законодавством.

У зв`язку з закінченням терміну метрологічної повірки приладів обліку води, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 , позивачу 31.05.2023 вручено Акт розпломбування водолічильників № 001005, який підписаний ним, копія наявна у матеріалах справи. Цим Актом позивача попереджено, що термін дії метрологічної повірки водолічильників закінчився і необхідно протягом одного місяця з дати вручення акту провести державну метрологічну повірку водолічильників та подати заяву у ЛМКП «Львівводоканал» на реєстрацію.

Хоча чинне законодавство не містить визначення поняття «опломбування/розпломбування» вузлів (засобів) обліку, але під ним слід розуміти що - це обслуговування засобів вимірювальної техніки, яке призначене для контролю за несанкціонованим доступом до обладнання та зміни показань.

Опломбування і розпломбування (за необхідності) здійснюється згідно з Порядком прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженим наказом Мінрегіону від 12 жовтня 2018 р. № 270.

Після проходження процедури повірки лічильника води, його заміни або встановлення нового приладу обліку та отримання відповідних документів, необхідно поставити лічильник на абонентський облік та актуалізувати інформацію щодо нього у виконавців комунальних послуг. Без цього неможливо почати розраховуватись за показниками такого лічильника.

Опломбування лічильника це обов`язкова процедура після встановлення нового приладу обліку, його заміни або повторного встановлення після повірки.

Тобто, реєстрація приладів обліку, після проведення метрологічної повірки, проводиться на звернення споживачів(а), які безпосередньо звернулись до ЛМКП «Львівводоканал».

Як встановлено судом, позивач незважаючи на належну поінформованість, не звертався до ЛМКП «Львівводоканал» із заявою про реєстрацію лічильника після проходження метрологічної повірки, в результаті чого, починаючи з 01.08.2023 відповідачем проводилось нарахування за послуги водопостачання та водовідведення згідно нормативів споживання, затверджених рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1147 від 13.12.2019 р.

Заява про реєстрацію приладу обліку подана ОСОБА_1 у ЛМКП "Львівводоканал" подана лише 12.10.2023 та зареєстрована у сервісному центрі ЛМКП "Львівводоканал" за №ВЗг-3-Р-13881 (копія відповідної заяви від 12.10.2023 долучена до матеріалів справи).

До моменту прийняття облікового засобу на абонентський облік згідно Акту № 0299795 від 01.11.2023, нарахування оплати за послуги централізованого водопостачання та водовідведення у квартирі АДРЕСА_1 проводилось згідно з показами вузла розподільного обліку. Тобто за нормами споживання на кількість зареєстрованих осіб у квартирі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з ЛМКП "Львівводоканал" зайво сплачених коштів у серпні 2023 року у розмірі 138,42 грн. та скасування боргу за вересень, жовтень 2023 року у розмірі 657,91 грн., оскільки нарахування ЛМКП «Львівводоканал» проведено у відповідності до норм чинного законодавства та Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а саме згідно з показами вузла розподільного обліку, а не за показниками приладу обліку води.

Покликання позивача на те, що чинне законодавство не передбачає справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань, правильності нарахування відповідачем плати згідно з показами вузла розподільного обліку не спростовує, оскільки як встановлено судом першої інстанції, наявний у позивача засіб обліку води до 01.11.2023 не був прийнятий на абонентський облік відповідача, а тому їх показники не могли бути враховані при обрахунку вартості за спожиті послуги.

В свою чергу, до моменту прийняття Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02 серпня 2017 року, ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачала, що періодична повірка, обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж засобів вимірювальної техніки, результати вимірювання яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Після набрання чинності Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» змінено підходи до обліку комунальних послуг, а також встановлення та обслуговування засобів обліку води та теплової енергії.

Зокрема, внесено зміни до статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та виключено вимогу щодо здійснення періодичної повірки, обслуговування та ремонту, у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу, ЗВТ, результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб теплову енергію і воду, що є власністю фізичних осіб, за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з тепло- і водопостачання.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», абз. 2 п. 7 Прикінцевих та перехідних положень, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, органи місцевого самоврядування забезпечити перегляд порядків формування тарифів на послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання для суб`єктів природних монополій та суб`єктів, що провадять діяльність на суміжних ринках, зокрема в частині виключення зі структури тарифів витрат на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку теплової енергії та води.

Відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», НКРЕКП прийняла Постанову № 1343 від 02 листопада 2017 року «Про внесення змін до Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)», де абзац сьомий пункту 3.4 розділу ІІІ було виключено.

Відповідно до вказаної Постанови із діючих структур тарифів було вилучено витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку води.

Відтак, з грудня 2017 року повірка та ремонт приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснювалась виключно за кошти споживачів.

Згідно із Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1419 від 10.11.2022 Про визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10 березня 2016 року № 303 «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2016 року за № 499/28629 (зі змінами) втратила чинність.

Водночас, чинний на час виникнення спірних правовідносин абз. 5 ч.4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачав, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» та з метою формування вартості додаткових робіт та послуг, які здійснює ЛМКП "Львівводоканал", крім ліцензійної діяльності, розроблено методику розрахунку вартості додаткових робіт і послуг, що затверджені наказом підприємства від 24.12.2015р. № 655 о/д «Про затвердження розміру плати за послуги та роботи, що можуть надаватись або виконуватись підрозділами ЛМКП "Львівводоканал", вартість яких не входить до тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, і які пов`язані з провадженням господарської діяльності, що не належить до сфери природніх монополій».

Відповідно до Наказу підприємства № ОД-254 від 05.04.2022 «Про затвердження розміру плати за повірку, монтаж/демонтаж, опломбування, розпломбування приладів обліку води, кранів та/або заглушок водопровідного вводу» вартість робіт, пов`язаних з повіркою водолічильників розраховується кожному споживачу індивідуально із врахуванням доїзду та врахуванням витрат робочого часу та заробітної плати працівника до місця проведення робіт.

Встановлено, що ОСОБА_1 був та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_2 , які надаються ЛМКП «Львівводоканал» та починаючи з грудня 2017 року повірка та ремонт приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснювалась виключно за кошти їх власників.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення з ЛМКП «Львівводоканал» коштів в сумі 290 грн. за повірку водолічильника, який знаходився в квартирі позивача.

Покликання позивача на те, що суд не надав оцінки його доводам про те, що відповідно до постанови КМУ від 01.06.2011 №869 з останніми змінами внесеними постановою №1031 від 26.09.2023 затверджено Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, до складу планової виробничої собівартості централізованого та/або централізованого водовідведення включаються: витрати на обслуговування засобів вимірювальної техніки (огляд, опломбування/ роз пломбування, періодичну повірку та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), які є власністю ліцензіата та/або перебувають у нього в користуванні (крім вузлів комерційного та розподільного обліку води) і використовуються у технологічному процесі виробництва/надання централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (пп.3 п.19 Порядку), колегією суддів відхиляються з огляду на те, що такий порядок не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки згідно із п.1 визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води.

Згідно із п.2 цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

Отже, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вимога позивача про повернення коштів в сумі 159 грн за опломбування/розпломбування лічильника не може бути задоволена, оскільки такі послуги не є ні складовою тарифу, ні платою за абонентське обслуговування, а понесені витрати покладаються виключно на споживача.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в діях ЛМКП "Львівводоканал" не вбачається порушення прав та законних інтересів позивача як споживача послуг водопостачання та водовідведення, а тому не підлягає і позовна вимога позивача про відшкодування моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки таке ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367,372, 374,375,381, 382, 384,389, 390 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2024 року.

Головуючий суддя А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк