Справа № 345/4420/24
Провадження № 2/345/1123/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07.08.2024 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Калуської міської ради третя особа приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Локатир Марія Василівна про визнання права власності на частини закладу громадського харчування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом.

Вивчивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Згідно п.5,8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Ч. 5 ст.177 ЦПК України встановлено обов`язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Всупереч вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України позивачем не обґрунтовано позовні вимоги з посиланням на належні докази. Відповідно до змісту позовної заяви будівельні роботи з добудови кафе здійснювалися до павільйону «Кіс-Кіс», що знаходиться на проспекті Л.Українки. Проте позивач не надав дозвільних документів компетентного органа на розміщення цього павільйону.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності це закріплена за власником можливість у межах, що допускають законом, володіти, користуватися й розпоряджатися майном за своїм розсудом й у своєму інтересі. Стаття 319 ЦК України встановлює загальні правила та межі здійснення права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК спільною сумісною власністю є та спільна власність двох чи більше осіб, у яких завідомо не визначені частки кожної з них. Отже, праву спільної сумісної власності, як і праву спільної часткової власності притаманні такі риси як множинність її суб`єктів (співвласників) та єдність її об`єкта. Так, ч. 3 ст. 368 передбачає презумпцію дії режиму спільної сумісної власності щодо майна подружжя, набутого ним за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. Правові засади спільної сумісної власності подружжя визначаються статтями 60-74 Сімейного кодексу України. Спільною сумісною власністю, відповідно до ч. 4 ст. 368, також є майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Разом з тим позивачка просить визнати за нею право власності із виділенням їй 1/2 частини закладу громадського харчування. Тобто позивачка поєднала два права спільної власності: часткову та сумісну, що є суперечливим та підлягає уточненню.

Крім того, пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» визначено, що резолютивна частина рішення суду повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання. У ній, зокрема, має бути зазначено, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права. З метою запобігання виникненню неясності при виконанні рішення у його резолютивній частині зазначається точне та повне найменування юридичної особи, прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, відносно яких суд вирішив питання.

В порушення вказаних положень, позивачем у прохальній частині позовної заяви не конкретизовано зміст позовних вимог, щодо відповідача, а саме не вказано в яких частинах просить позивачка визнати за відповідачем право власності на майно в порядку його поділу.

Відповідно до ч.1ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.3ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175,177,185,258-261,353 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Калуської міської ради третя особа приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Локатир Марія Василівна про визнання права власності на частини закладу громадського харчування - залишити без руху з наданням позивачу строку для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, п`ять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: