Суддя Попова В. О.
Справа № 644/3744/24
Провадження № 2/644/2267/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 серпня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Попової В.О.,

за участю секретаря судових засідань Плаксій К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , який зареєстровано 19 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 55.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 серпня 2014 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що протягом останніх семи років відносини з відповідачем поступово погіршувались, зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. У зв`язку з чим подружні відносини між ними припинені остаточно приблизно п`ять років тому. З цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам та інтересам їх дитини. Тому вважає наявними підстави для розірвання шлюбу.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Через канцелярію суду 19.06.2024 від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з 2017, мешкають окремо з того ж часу, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу вважає неможливим. Спору про майно між ними не має. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін (а.с.29).

17.06.2024 через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшла заява, згідно якої він визнає позовні вимоги щодо розірвання шлюбу, просить розгляд справи проводити у його відсутність з підстав, викладених у заяві (а.с. 21).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 серпня 2014 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 55. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, проживають окремо, на примирення не згодні.

Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

При вирішенні питання про судові витрати суд бере до уваги норми ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, яка визначає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Частиною 1 статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічні положення закріпленні в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з положеннями п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Як вбачається з копії виписки із акту огляду МСЕК довідки серії 10 ААА № 602730, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІ групи, а отже звільнена на підставі вищевказаної норми Закону від сплати судового збору.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, про що свідчить відповідна заява.

Зважаючи на зазначене, вирішуючи питання про розподіл судових витрату відповідності до ч. 6 ст. 141, ч.1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги, а позивачка звільнена від сплати судового збору, суд дійшов висновку щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 605 грн 60 коп. (50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом).

Керуючись ст.ст. 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд

у х в а л и в :

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб укладений 19 серпня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шевченківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 55.

Прізвище позивачки залишити без змін « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь держави судові витрати в розмірі 50 відсотків судового збору- 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення складено 22.08.2024.

Суддя В.О. Попова