Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2024 р. Справа № 608/643/24

Номер провадження2-о/608/51/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря с/з Маришевої Г.М.,

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Іжука Б.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2024 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

У заяві вона вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалося через постійні конфлікти. Неодноразово траплялись випадки вчинення відповідачем в стані алкогольного сп`яніння протиправних дій щодо дружини та дочки.

Протягом 2015 року, 2021 року він вчиняв домашнє насильство, внаслідок чого вона була вимушена декілька разів викликати поліцію.

Черговий раз вона викликала поліцію 06 січня 2024 року та було складено відповідний протокол про вчинене адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказує, що вона зазнає психологічного насильства з боку чоловіка і тому вимушена звернутись до суду векала поліцію, яка фіксувала вказані обставини.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Іжук Б.В. заяву підтримують та просять її задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника адвоката, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 19 листопада 1999 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Чорткові Тернопільської області народилася ОСОБА_1 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено 28 серпня 1999 року в Чортківському відділі рагс Тернопільської області, актовий запис №123.

Від шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протягом останніх трьох років сімейне життя погіршувалося через постійні конфлікти. Неодноразово траплялись випадки вчинення відповідачем в стані алкогольного сп`яніння протиправних дій щодо дружини та дочки.

20 жовтня 2015 року постановою судді Чортківського районного суду Тернопільської області Коломієць Н.З. було визнано винним ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

13 серпня 2021 року постановою судді Чортківського районного суду Тернопільської області Квятковської Л.Й. було закрито провадження щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

06 січня 2024 року 06 січня 2024 року поліцейським офіцером громади СВТ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Яцишиним В.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 038129, згідно якого вбачається, що 06 січня 2024 року біля 10 години 00 хвилин ОСОБА_2 , по місцю свого проживання словесно ображав дружину, чим вчинив домашнє психологічне насильство, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

14 серпня 2024 року у справі № 608/103/24 щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП винесено постанову, якою справу закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Однак, сам по собі факт не притягнення особи до юридичної відповідальності не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявниці (постанова Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 404/5203/19-ц).

Під час розгляду вищевказаної справи було допитано поліцейського офіцера ОСОБА_4 , який розповів про фактичні обставини виклику та встановлені ним факти, які він хоч і не повно виклав у фабулу адміністративного обвинувачення особи ОСОБА_2 , однак підтвердив їх наявність на день та час складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї. Це означає, що з одного боку держава зобов`язується утримуватися від порушень прав і свобод людини через дії своїх повноважних осіб (негативні зобов`язання), а з іншого охороняти права і свободи людини від порушення їх з боку приватних осіб (позитивні зобов`язання).

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

Базовим нормативно-правовим актом, що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно п.п. 3, 6, 7, 8 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 вказаного Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно вимог ч. 4 ст. 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

З огляду на те, що заявника слід вважати постраждалою особою у відповідності з вимогами п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі, - суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для вжиття спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме видачі обмежувального припису стосовно кривдника.

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи надані заявницею та її представником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , яка потребує захисту з боку держави.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідності видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 шляхом встановлення тимчасового обмеження прав кривдника та покладення обов`язку, зокрема, встановленого ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 5, 13, 76, 81, 89, 258, 259, 263, 265, 268, 294, 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задоволити частково.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 строком на шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

В частині усунення перешкод в користуванні майном, що є об`єктом особистої приватної власності ОСОБА_1 - відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису повідомити Чортківський РВП ГУНП в Тернопільській області для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчі органи міської ради за місцем проживання (перебування) заявниці.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/643/24.

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішнення видано " " __________________ року.

Секретар: