УХВАЛА

за результатами вирішення клопотання про забезпеченняпозову

28 серпня 2024 рокуСправа № 495/7984/24
Номер провадження 2-з/495/67/2024

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

23.08.2024 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 518 321 грн 08 коп., моральної шкоди у сумі 50 000 грн, заподіяної унаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно із вказаним позовом заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе рухоме, нерухоме майно, належне ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що 17.07.2024 у м. Білгород-Дністровський відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) із участю сторін, винуватцем якої є ОСОБА_3 . Вина водія Сіркової підтверджується постановою суду про притягнення останньої до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КпАП), а також відповідним протоколом, схемою ДТП, поясненнями учасників. Висновком експертного транспортного-товарознавчого дослідження визначено вартість матеріального збитку, заподіяного позивачу відповідачем, який становить 518 321 грн, витрати на проведення експертизи 6 500 грн; стягнення вказаних сум у тому числі є предметом заявленого до ОСОБА_4 цивільного позову.

У зв`язку із значним розміром завданої матеріальної шкоди, ОСОБА_2 просить застосувати захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе рухоме, нерухоме майно, належне ОСОБА_4 з метою гарантування виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

В порядку частини четвертої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) заяву про забезпечення позову призначено до розгляд у судовому засіданні.

Відповідно до статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 ЦПК заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частин першої - другої статті 150 ЦПК позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження для визначення подальшої долі цього майна.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанові ВП ВС від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова ВП ВС від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17).

У даному випадку, із урахуванням предмету спору, необхідно звернути увагу, що в межах розгляду даного клопотання суду не надано доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Зокрема, як встановлено, у провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із 24.07.2024 перебуває справа № 495/7205/24 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП. За результатами дослідження відомостей КП «Д3», Єдиного державного реєстру судових рішень станом на 28.08.2024 не встановлено наявність судового рішення (постанови) за результатами вирішення справи № 495/7205/24. У судовому засіданні ОСОБА_1 вказаної постанови суду також не надав.

При цьому у контексті поняття доказів і доказування у цивільному процесі, які судом застосовано виключно в межах розгляду клопотання про забезпечення позову, без надання правової оцінки доказам по суті заявленого позову, необхідно звернути увагу, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Окрім того, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не надає доказів, які б свідчили про наявність фактичних намірів відповідача розпорядитися об`єктом прав, а також того, що невжиття заявлених ним заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги чи заперечення.

Посилання заявника на значний розмір отриманої матеріальної шкоди жодним чином не підтверджує потенційної загрози вчинення відповідачем дій для унеможливлення виконання судового рішення, у випадку задоволення позову.

Враховуючи, що обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, тому, відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття таких заходів призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Таким чином, з`ясувавши обсяг позовних вимог, з урахуванням принципів розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін, виходячи із неспівмірності таких заходів правовідносинам, що виникли між сторонами, також враховуючи обсяг наданих доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, який на переконання суду є недостатнім, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на усе рухоме, нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , необхідно відмовити з підстав необґрунтованості.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 247, 258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний судове рішення складене 02.09.2024.

Суддя Ю.Ф. Волкова