ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6837/21 Номер провадження 22-ц/814/1812/24Головуючий у 1-й інстанції Тімошенко Н.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Дряниці Ю.В.,
суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,
секретаря Чемерис А.К.,
за участі адвоката Величко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбува» на заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20 січня 2022 року за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбува», третя особа Департамент з питань реєстрації про захист прав споживача, визнання майнових прав на об`єкт інвестування та зобов`язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и в :

У липні 2021 року року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Альбува (попередня назва Каспі) із вказаним позовом. Просили суд визнати майнові права на об`єкт незавершеного будівництва - квартиру будівельний АДРЕСА_1 (ІІ черга будівництва) та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 24 серпня 2021 року, просили зобов`язати відповідача виконати угоду № 03/13 від 3 січня 2013 року і договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру № МП/К2-87 від 27 лютого 2017 року в натурі шляхом здійснення будівництва й здачі в експлуатацію другої черги багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_2 та передати об`єкт інвестування квартиру будівельний № 87 проектною загальною площею 92,84 кв. м, шостий поверх, у їх власність.

Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 20 січня 2022 рокупозов задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив відповідач посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги наводить доводи по суті необґрунтованості позовних вимог.

Розглядаючи спір по суті позовних вимоги суд першої інстанції виходив з того, що справа відноситься до його юрисдикції.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим ст. 20 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого, крім інших, віднесено справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсним будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, стягнення заробітної плати, поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори стороною в яких є боржник: спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів укладених боржником, спори про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, спори щодо інших вимог до боржника.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, законодавець підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи».

Судом з`ясовано, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2023 року відкрито провадження у справі №904/4868/22 про визнання банкрутом ТОВ «Альбува».

Отже, спір про визнання майнових прав та зобов`язання вчинити дії до ТОВ «Альбува», стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство повинен вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу у межах справи про банкрутство.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частинами 1, 2 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За наведених обставин, колегія суддів, вбачає порушення прави юрисдикції загального суду у зв`язку з підсудністю справи іншому порядку судочинства, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення і закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 4, 377, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

п о с т а н о в и в:

Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 20 січня 2022 року скасувати.
Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбува», третя особа Департамент з питань реєстрації про захист прав споживача, визнання майнових прав на об`єкт інвестування та зобов`язання вчинити певні дії, - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак