ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/512/24

Провадження № 22-ц/4820/1420/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2024 року (суддя Березюк Н.П.) за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - виконавчий комітет Шепетівської міської ради як орган опіки і піклування, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

в с т а н о в и в :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа - виконавчий комітет Шепетівської міської ради як орган опіки і піклування,

В обґрунтування доводів заяви зазначено, що рідний брат його матері ОСОБА_2 тривалий час хворіє на психічні захворювання, через що йому встановлено ІІ групу інвалідності безстроково, знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра у КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня», з діагнозом «шизофренія, параноїдальна форма». Крім того, у нього діагностовано захворювання: «Глаукома обох очей. Початкова катаракта обох очей. Пацієнт потребує стороннього догляду в зв`язку із сліпотою та психіатричними розладами». Оскільки ОСОБА_2 перебуває в лежачому стані, важко рухається, заявник змушений постійно бути біля нього, годувати, переодягати та доглядати за ним. Враховуючи викладене, у заявника виникла необхідність встановлення опікунства над ОСОБА_2 , з яким заявник спільно проживає та доглядає.

Із урахуванням викладеного, просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити ОСОБА_1 опікуном.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 недієздатним.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки і призначення опікуна - відмовлено.

Встановити строк дії даного рішення - два роки з дня набрання ним законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки над ОСОБА_2 і призначення опікуна, ухвалити нове про задоволення заяви про встановлення опіки і призначення опікуна.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що у матеріалах справи відсутні докази того, що інтереси та поведінка заявника суперечать інтересам ОСОБА_2 , який потребує опіки. На думку апелянта, висновки суду першої інстанції в частині обґрунтування відмови у призначенні ОСОБА_1 опікуном носять надмірно формальний характер. Зазначає, що саме на орган опіки та піклування покладено обов`язок з детального аналізу документів, які в подальшому стали підставою для оформлення органом опіки та піклування подання, адже перевірку цих документів, зокрема щодо достатності та обґрунтованості, здійснює орган опіки та піклування при вирішенні питання доцільності призначення конкретної фізичної особи опікуном. Норми ЦПК України не покладають на суд обов`язок здійснювати перевірку мотивів, з яких виходив орган опіки та піклування при визначенні конкретної фізичної особи опікуном. Крім того, вважає абсолютно помилковими доводи суду щодо необхідності надання доказів позбавлення рідних сестер та брата ОСОБА_2 можливості здійснювати повноваження опікуна над своїм рідним братом, оскільки нормами чинного законодавства не визначено перевагу при встановленні опікуна одним особам над іншими, зокрема, і за ступенем родинної спорідненості. В свою чергу, призначення особи опікуном можливе лише за письмовою заявою до відповідного органу опіки та піклування, що свідчить про вольовий характер таких дій. В даному випадку, відсутність подання рідними сестрами та братом відповідних заяв про призначення їх опікунами недієздатного ОСОБА_2 свідчить про самоусунення вказаних осіб від опікунства над братом.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, виконавчий комітет Шепетівської міської ради як орган опіки і піклування, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення апеляційної скарги не заперечував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності рішення суду в частини задоволених вимог, а саме визнання ОСОБА_2 недієздатним, тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання безстроково та перебуває на «Д» обліку у психіатра КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня». Також у ОСОБА_2 діагностовано: Глаукома обох очей. Початкова. Катаракта обох очей. ОСОБА_2 потребує стороннього догляду у зв`язку із сліпотою та психіатричними розладами, що встановлено витягом із акта огляду у МСЕК до довідки серії МСЕ №185605 від 20.10.1993, довідкою КНП «Шепетівська багатопрофільна лікарня» від 25.01.2024 №20/243, консультативним заключенням Приватного офтальмологічного кабінету від 22.01.2024.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №238 від 08.04.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервного типу перебігу зі стабільним дефектом, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, не може дати пояснення в суді.

ОСОБА_2 не визнавався недієздатним, опіка над ним не встановлювалася, опікун не призначався.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб ОСОБА_2 зареєстрований у будинку АДРЕСА_2 з 31.07.1984 року. У будинку також зареєстровані його сестра ОСОБА_3 з 09.02.1978 року, брат ОСОБА_4 з 03.01.2013 року та племінник ОСОБА_1 з 03.03.2015 року.

Родинні відносини ОСОБА_2 , його сестер ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , брата ОСОБА_4 та племінника ОСОБА_1 , підтверджуються свідоцтвами про їх народження.

Зі слів заявника інші члени сім`ї ОСОБА_2 не можуть бути опікунами недієздатного дядька. Рідна сестра ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працює у загальноосвітній шкоді на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи та вчителя історії, а тому не має можливості опікуватися недієздатним братом. Рідний брат ОСОБА_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , пенсіонер, зі слів заявника поїхав до дітей, а тому не може бути опікуном ОСОБА_2 . Мати заявника ОСОБА_5 зі слів заявника проживає окремо, тому не може бути опікуном.

Відповідно до подання органу опіки і піклування про встановлення опіки та призначення опікуна від 02.05.2024 орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Шепетівської міської ради вважає доцільним призначити ОСОБА_1 опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .

У цьому поданні, підписаному заступником міського голови ОСОБА_6 , зазначено, що при вирішенні питання про призначення опікуна взято до уваги відомості про місце народження та проживання ОСОБА_1 , те, що він не одружений, не працює, проживає з недієздатним дядьком в житловому будинку з усіма зручностями, який облаштовано необхідними меблями та побутовою технікою. Медичних заперечень проти того, щоб ОСОБА_1 був опікуном не має, до кримінальної відповідальності не притягувався. Також зазначено, що взято до уваги моральний і фізичний стан майбутнього опікуна та ту обставину, що інші особи до органу опіки і піклування не зверталися.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що психічне захворювання ОСОБА_2 позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому наявні підстави для визнання його недієздатним.

Відмовляючи у призначенні опікуна, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності спроможності ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна щодо недієздатного дядька ОСОБА_2 , а подання органу опіки та піклування щодо можливості призначення його опікуном є передчасним, без повного дослідження всіх обставин щодо опіки ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України, опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88.

Разом з тим, до суду першої інстанції не було подано подання органу опіки та піклування в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України, яке б відповідало вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції в межах даної справи було подано висновок органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 від 02.05.2024, який не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства. Крім того, такий висновок не містить обґрунтованості того, що визнання заявника опікуном ОСОБА_2 відповідає якнайкращим інтересам останнього і що існують між ними приязні взаємини, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Слід зазначити, що опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Звертаючись до суду із заявою, заявник вказував, що він бажає доглядати за дядьком ОСОБА_2 та відповідає усім вимогам опікуна. Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що визнання заявника опікуном ОСОБА_2 відповідає якнайкращим інтересам останнього, і що існують особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом першої інстанції доказів у справі, оскільки, згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Така оцінка доказам у справі надана судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази,які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст., 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк