Провадження №: 6/336/4/2024
У Х В А Л А
19 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Щасливої О.В.,
розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», заінтересовані особи публічне акціонерне товариство «Фідобанк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну кредитора (стягувача),
12 жовтня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення суду в справі за позовом публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредитування.
В заяві зазначило, що 8 лютого 2010 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, яке набрало законної сили, задоволено позов публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредитування № 470-в/37 від 24.01.2008 року у розмірі 292 735 грн. 69 коп. На момент звернення до суду відбулось відступлення права вимоги за вказаним договором на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL3N218881 від 25 вересня 2020 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», і товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс», у зв`язку з чим в означений день права грошової вимоги по відношенню до боржників публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», в тому числі за договором кредитування, укладеним з ОСОБА_1 , перейшло до товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».
У зв`язку з викладеним заявник просить про заміну стягувача з публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс».
Означена ухвала скасована постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Запорізького апеляційного суду від 23.09.2023 року, якою справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, де внаслідок автоматизованого розподілу справи вона надійшла в провадження судді Щасливої О.В.
На підставі ухвали суду від 20.10.2023 року у п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
2 листопада 2023 року у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. витребувано копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник заявника надав суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення заяви і вирішення справи у його відсутність.
Заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення заяви, до суду не з`явилися, надавши суду письмове звернення, поіменоване запереченнями проти заяви з процесуальних питань, яка містить прохання про розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» у їхню відсутність.
Заінтересована особа ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення заяви, до суду не з`явився, не надавши ані заяви про проведення судового розгляду у його відсутність, ані повідомлення про згоду на участь у справі.
Зазначені обставини в силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України зумовили розв`язання заяви без участі вказаних осіб.
З письмових заперечень заінтересованих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 випливає, що вони заперечують проти задоволення заяви, виходячи з таких підстав.
Заінтересовані особи вважають, що заявником не надано доказів переходу до нього матеріального права на висування вимоги до них, оскільки при першому зверненні до суду заявник надав витяг з реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників (поручителів, іпотекодавців, заставодавців) за такими договорами, що є додатком № 1 до договору про надання юридичних послуг № 25/09/2020 від 25.09.2020 року, але ж не додатком № 1 до договору № GL3N218881 від 25.09.2020 року про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги. Хоча в подальшому на виконання ухвали суду заявник і надав витяг з додатку до договору, проте і це джерело не є належним та допустимим доказом переходу права висування вимоги за кредитним договором, що був укладений ОСОБА_1 , з врахуванням таких обставин. В змісті наданого витягу немає жодного посилання чи іншої вказівки на те, що він є додатком № 1 чи будь-яким додатком до договору № GL3N218881 від 25.09.2020 року про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги (1); витяг оформлений у простій письмовій формі, хоча є частиною нотаріально посвідченого договору, за яким уступаються права вимоги за договорами, що підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, а це припускає нотаріальне посвідчення і договору відступлення права вимоги (2); наданий витяг в порушення вимог процесуального законодавства ніким не завірений, що окрім порушення вимог процесуального законодавства, унеможливлює будь-яку відповідальність заявника на випадок, якщо доказ не відповідає оригіналу або не є додатком до договору № GL3N218881 (3).
Таким чином, стверджують заінтересовані особи, перехід до заявника права вимоги за кредитним договором № 470-в/37 від 28.01.2008 року та забезпечувальними договорами товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» не доведений.
Відсутні підстави і для процесуального правонаступництва, тобто заміни стягувача у виконавчому провадженні, стверджують заінтересовані особи, оскільки на момент звернення заявника до суду з цим клопотанням, як свідчить інформація з автоматизованої системи виконавчих проваджень, не існувало жодного виконавчого провадження з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2010 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредитування. Відтак, відсутні і підстави для заміни саме стягувача у виконавчому провадженні.
Вивчивши доводи заяви, письмові звернення учасників справи, суд знаходить заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 8 лютого 2010 року, яке набрало законної сили, задоволено позов публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором кредитування № 470-в/37 від 24.01.2008 року у розмірі 292 735 грн. 69 коп. З відповідачів означену суму стягнуто на користь фінансової установи в солідарному порядку.
25 вересня 2020 року між публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», і товариством з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» укладений договір про відступлення прав вимоги № GL3N218881, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» набуло право грошової вимоги по відношенню до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору (а. с. 58-59).
Підстави для заміни кредитора в зобов`язанні перелічені в статті 512 ЦПК України, відповідно до якої до них (підстав) відносяться відступлення права вимоги, правонаступництво, виконання обов`язку боржника поручителем, виконання обов`язку боржника третьою особою.
В силу ст. 514 ЦПК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі заміни кредитора у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу.
Означеною статтею цивільного процесуального закону внормовано процесуальне правонаступництво, що означає залучення на підставі процесуального рішення суду до участі в цивільному процесі, правонаступника сторони або третьої особи, зокрема, особу, що на підставі правочину набула права вимоги первісного кредитора.
І саме констатація заміни кредитора в зобов`язанні є однією з передумов для вирішення питання процесуального правонаступництва.
Разом з тим суд позбавлений можливості дійти беззаперечного висновку про те, що здійснилося відступлення права вимоги, тобто, в даному випадку передання, публічним акціонерним товариством «Фідобанк», яке є правонаступником публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк», товариству з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» права висування вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, де стороною є заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , смерть якого мала місце 16 листопада 2016 року, виходячи з такого.
Суду надана копія нотаріально посвідченого договору про відступлення прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020 року, яка (копія) також посвідчена нотаріально, і у суду немає сумнівів в тому, що цей правочин відбувся.
Проте у суду немає доказів, що серед кредитних та забезпечувальних договорів, права вимоги по яким передані новому кредитору, є договори з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Як зазначають заінтересовані особи, доказом цієї обставини не може бути наданий при зверненні до суду витяг з додатку № 1 до договору № 25/09/2020 від 25.09.2020 року про надання юридичних послуг, який хоча й містить інформацію про таких боржників, як ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проте цей додаток не є тотожним додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги № GL3N218881 від 25.09.2020 року, і з ґрунтовністю цих тверджень погоджується суд.
Наданий на виконання ухвали суду витяг з документу, який (витяг) не містить посилання на найменування цього документу, також містить інформацію про договори з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , але через відсутність посилання на назву цього документа суд не може його оцінювати як додаток саме до договору про відступлення прав вимоги, проте, враховуючи, що і цей витяг містить згадування про кредитний і забезпечувальні договори, що укладені с заінтересованими особами та з ОСОБА_4 , під тим самим порядковим номером 26, припускає у відсутність беззаперечних доказів, що і цей витяг є частиною додатку № 1 до договору № 25/09/2020 від 25.09.2020 року про надання юридичних послуг. Проте, як вже зазначено, додаток до договору про надання юридичних послуг не є додатком до договору про відступлення прав вимоги.
З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що всупереч такої засади цивільного судочинства, як змагальність, заявник не довів наявності у нього матеріального права на висування вимог за договорами, що укладались публічним акціонерним товариством «СЕБ Банк» з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , між тим доведеність саме цієї обставини є обов`язковою передумовою для розв`язання питання про процесуальне правонаступництво.
Вирішуючи питання про процесуальне правонаступництво, якщо б заявником було доведено набуття ним права нового кредитора в зобов`язанні на підставі відступлення права вимоги, суд виходить з такого.
Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).
Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі заміни кредитора у зобов`язанні суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії цивільного процесу.
Процесуальне правонаступництво, у розумінні статті 55 ЦПК України, допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.
Оскільки рішення суду, яким розв`язані правовідносини між публічним акціонерним товариством «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , набрало законної сили, логічним є участь нового кредитора на стадії виконання судового рішення.
Про це і клопочеться в заяві представник товариства ««Спектрум Ессетс», вимагаючи заміни стягувача, а це припускає наявність виконавчого провадження.
Виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його, на стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження. Така заміна є прийнятною у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
Згідно з частиною першою та другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закон України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Цивільний процесуальний кодекс України, який встановлює порядки здійснення цивільного судочинства, внормовує і процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, і цим питанням присвячений Розділ VІ ЦПК України.
Зокрема, за змістом частин першої та другої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Виходячи зі змісту ст. 442 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
Із змісту вказаної статті процесуального закону слідує, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватися лише в межах виконавчого провадження, що існує.
Означений умовивід підкріплюють висновки в постановах Верховного Суду, які в силу ст. 263 ЦПК України враховує суд.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. Відтак Велика Палата ВС вирішила, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження немає й підстав для процесуального правонаступництва.
Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання немає і підстав для процесуального правонаступництва.
За інформацією Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 41778048 за виконавчим листом № 2-847/2010 від 13.11.2013 року, виданим Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Фідобанк» заборгованості в сумі 292 735 грн. 69 коп., яке відкрите на підставі постанови старшого державного виконавця Полуляхової Ю.С. 28 січня 2014 року. За означеним виконавчим провадженням на підставі постанови старшого державного виконавця Полуляхової Ю.С. від 23.12.2014 року повернуто стягувачу. Вказаний виконавчий лист повторно надійшов до відділу виконавчої служби 11 січня 2016 року, але на підставі постанови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження було відмовлено на підставі пункту 8 ч. 1 ст. 26 ЗУ України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року. Виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в провадженні відділу виконавчої служби не перебувало та не перебуває.
Наведене означає відсутність відкритих виконавчих проваджень з виконання вказаного рішення суду в провадженні підрозділів виконавчої служби, набуття законної сили постанов про повернення виконавчого документу та про відмову у відкритті виконавчого провадження, що з урахуванням строків виконавчої давності, які спливли, та у відсутність клопотань про їх поновлення не дало б підстав для вирішення заяви про заміну стягувача на користь автора цієї заяви навіть за доведеності факту настання матеріального правонаступництва.
Подібні висновки містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 8 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, за змістом яких якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених Законом про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва. Отже, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.
Аналогічні за змістом висновки, що викладені в наступному абзаці, наявні в постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17.
На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу (статтею 442 ЦПК України ) з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України (статтею 55 ЦПК України) . У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу (статті 55 ЦПК України). Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України (статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.
Висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2022 року у справі № 34/425, що містяться в наступному абзаці, таким саме чином тлумачать підстави для набуття процесуального правонаступництва.
Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником полягає в поширенні на правонаступника законної сили судового рішення з усіма її наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю. Отже, у випадку неможливості виконання судового рішення за відсутності підстав для поновлення строків для виконання наказу суду (виконавчого листа) або у випадку, якщо судове рішення не підлягає виконанню у примусовому порядку через органи виконавчої служби, правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється. Разом з тим особа може бути замінена судом у порядку процесуального правонаступництва за статтею 52 ГПК України (статтею 55 ЦПК України) на будь-якій стадії процесу, якщо здійснюється провадження у справі за участі її правопопередника щодо майна чи активів (немайнових прав), набутих цією особою в порядку матеріального правонаступництва.
Частина п`ята ст. 442 ЦПК України містить винятки, коли положення цієї статті застосовуються до відкриття виконавчого провадження, і цими винятками є випадки необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України (аналогічні положення містить частина п`ята статті 442 ЦПК України). Постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2020 року у справі № 916/617/17
Разом з тим, хоча вказане положення процесуального закону і містить підстави для заміни стягувача до відкриття виконавчого провадження, проте з урахуванням строків виконавчої давності, тобто строків, за спливом яких виконавчий документ не може бути пред`явлений до виконання, подання заяви про заміну стягувача до відкриття виконавчого провадження має здійснюватися одночасно з поданням заяви про поновлення цих строків.
У зв`язку з викладеним суд не вбачає підстав для ухвалення рішення на користь доводів заяви про заміну стягувача.
Керуючись ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 2, 55, 353, 442 ЦПК України, суд
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» залишити без задоволення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Суддя О.В. Щаслива