Справа №766/9145/24 н/п 4-с/766/83/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

при секретарі Савицького В.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні скаргу ОСОБА_1 , зацікавлені особи ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на дії державного виконавця державного виконавця та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Михайленко Ю.В., в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця щодо відмови у знятті арешту з його нерухомого майна, накладеного постановою від 21.03.2018 р., та зобов`язання вчинити дії із зняти арешту з майна боржника.

На обґрунтування скарги вказав, що при виконанні виконавчого листа № 666/3278/15-ц, виданого 18.12.2015р. Дніпровським районним судом міста Херсона про стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.06.2016р. до досягнення дитиною повноліття, державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) накладений арешт на його майно. Вважає, що підстави для звернення стягнення на його майно відсутні, оскільки заборгованість з аліментів погашена повністю, аліменти сплачуються щомісячно, а тому відсутні підстави для подальшого продовження арешту майна. Так як державний виконавець відмовила у знятті арешту з майна звернувся до суду із вказаною скаргою.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 червня 2024 року поновлено строк ОСОБА_1 для звернення зі скаргою до суду на дії державного виконавця державного виконавця та зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії, прийнято до розгляду скаргу та призначено розгляд скарги у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання скаржник та його представник не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, представник скаржника до суду надала клопотання про розгляд справи без їх участі, просили скаргу задовольнити.

В судове засідання стягувач та її представник не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином, надали заяву в якій просили відкласти розгляд справи та зобов`язати скаржника надати до суду докази на підтвердження своєї скарги.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду спарви повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні вимог заявника, оскільки державним виконавцем вчинялись всі дії до відповідності до вимог закону.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, інформацію про виконавче провадження, з урахуванням не надання державним виконавцем до суду матеріалів виконавчого провадження, суд встановив наступне.

На виконанні в Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 52012346 від 29.08.2016 р. за виконавчим листом № 2/666/1737/15, виданим 18.12.2015 Дніпровським районним судом міста Херсона у справі № 666/3278/15-ц, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 17.06.2015р., до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із заявою стягувача аліменти стягуються з 22.08.2016р.

23.08.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

21.03.2018 р. з метою забезпечення виконання рішення було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відомості про обтяження до Державного обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у зв`язку з існуючою заборгованістю станом на 31.08.2016 якої становить 24327,20 грн., що перевищувала суму відповідних платежів за три місяці.

23.03.2018 державним виконавцем винесено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

23.03.2018 державним виконавцем встановлено, що боржник працює та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, та направлено до підприємства на виконання та направив виконавчий документ до ТОВ «Група» Гранд-Інвест» на виконання.

Згідно з розрахунком державного виконавця відділу ДВС, здійсненого з урахуванням заробітної плати боржника, заборгованість зі сплати аліментів з 07.05.2018р. і на дату звернення до суду відсутня.

Надалі 05.02.2021р. державним виконавцем винесено постанову про скасування арешту на рухоме майно боржника.

05.02.2021р. державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю.

30.05.2024р. державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

30.05.2024р. державним виконавцем винесено постанову про скасування тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

30.05.2024р. державним виконавцем винесено постанову про скасування обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З письмових доказів наданих скаржником встановлено, що наведена заборгованість утворилася через його необізнаність про призначення аліментів у зв`язку із не направленням державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а також направлення самим стягувачем виконавчого документу для виконання більш ніж через шість місяців після постановлення судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закон № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закон № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Звертаючись до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця, ОСОБА_1 , посилався на відсутність заборгованості зі сплати аліментів вказував на наявність підстав для зняття арешту з належного йому майна.

Частиною другою статті 71 Закон № 1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до статті 48, 56 Закону № 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону № 1404-VIII постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закон № 1404-VIII передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Із аналізу наведеної норми Закон № 1404-VIII слідує, що підставою для зняття державним виконавцем раніше накладеного арешту на майно боржника є, зокрема, погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

За змістом цієї норми таке забезпечення виконання рішення, яким передбачено стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів, має бути реальним, а не декларативним.

Виходячи з принципу та презумпції обов`язковості для виконання судових рішень, що набрали законної сили (частина перша статті 18 ЦПК України), саме на боржнику лежить тягар доведеності того, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено та не спростовано державним виконавцем, що заборгованість по сплаті аліментів по виконавчому провадженні № 52012346, у межах якого було накладено арешт на майно боржника відсутня і була погашена одразу, після того як боржник дізнався про наявність виконавчого провадження. Протягом всього часу сплачував аліменти в повному обсязі, що підтверджується довідкою державного виконавця.

Також встановлено, що боржник офіційно працевлаштований та з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти на виконання рішення суду.

Наведені обставини ОСОБА_1 підтвердив довідкою ТОВ «Енергостар ДТД», що за ВП № 52012346 заборгованість відсутня.

Таким чином боржником доведено, що виконання рішення зі сплати аліментів забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме зверненням стягнення на його заробітну плату.

Таким чином, у державного виконавця наявні були усі підстави, передбачені пунктом 7 частини четвертої статті 59 Закон № 1404-VIII, для зняття арешту з майна, але в порушення приписів наведеної норми такий арешт державним виконавцем знято не було.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про правомірність скарги, оскільки боржником доведено неправомірність дій державного виконавця щодо незнання арешту з його нерухомого майна, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статями 447 - 451 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Михайленко Ю.В. щодо відмови у знятті арешту з нерухомого майна боржника, які накладені постановою від 21.03.2018 р. у виконавчому провадженні № 52012346.

Зобов`язати Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладено постановою про арешт майна боржника від 21.03.2018 у виконавчому провадженні № № 52012346 (номер запису про обтяження: 25397193).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СуддяО. І. Кузьміна