Справа №672/841/24
Провадження №2/672/413/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м.Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Рибачук О.Г., за участю секретаря судового засідання Шкробот К.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без їх виклику в судове засідання) у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС»до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» через свого представника адвоката Міньковську А.В. звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 40569,06 грн за кредитним договором №200512231 від 22.04.2016. У позові зазначає, що 22.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200512231, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9705,58 грн на умовах повернення, платності, строковості та зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними.

19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» був укладений договір факторингу №1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників). В подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило право вимоги до третіх осіб (боржників) на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 №1.

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №200512231, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що в свою чергу підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами , які укладені позичальником ПАТ «Банк Михайлівський», зокрема і за кредитним договором №200512231 від 22.04.2016.

ОСОБА_1 належним чином умови кредитного договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 24.06.2024 становить 40569,06 грн (складається з: заборгованості за тілом кредиту і відсотками 27153,87 грн, суми інфляційних витрат 10967,95 грн, суми 3% річних 2447,24 грн, яку позивач просить стягнути разом із судовими витратами.

Крім того, в позовній заяві представником позивача було зазначено клопотання про поновлення позовної давності для подання позову, зазначивши, що через наявність тривалого судового спору щодо приналежності права вимоги кредитору, фактична відсутність документів, які стосуються угоди щодо кредитування унеможливили реалізацію права позивача на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, що і призвело до спливу встановленого законодавством загального строку позовної давності.

06.08.2024 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без їх виклику в судове засідання). Відповідачці роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Представником відповідачки адвокатом Гризовським І.С. 05.09.2024 подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд в задоволенні позовних вимог ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відмовити в повному обсязі з підстав того, що відповідачкою погашена заборгованість за кредитним договором №200512231 від 22.04.2016, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 , що підтверджується доданими до відзиву доказами. Також просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання відповідачка та її представник не з`явилися. Від представника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від сторін не надійшло.

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 513 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст.517 ЦК України).

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що 22.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №200512231, за умовами якого відповідачка отримала кредит в розмірі 9705,58 грн на умовах повернення, платності, строковості та зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити відсотки за користування ними.

В подальшому, 19.05.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» укладено договір факторингу №1905, за умовами якого останній зобов`язався передати грошові кошти у розпорядження ПАТ «Банк Михайлівський», а банк зобов`язався відступити на користь ТОВ «ФК «Плеяда» право вимоги до третіх осіб (боржників). В подальшому ТОВ «ФК «Плеяда» відступило право вимоги до третіх осіб (боржників) на користь ТОВ «ФК «Фагор» за договором факторингу від 20.05.2016 №1.

20.07.2020 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №200512231, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору №7_БМ, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що в свою чергу підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, які укладені позичальником ПАТ «Банк Михайлівський».

Одночасно встановлено, що ОСОБА_1 з метою погашення суми кредиту за договором №200512231 від 22.04.2016 здійснила два платежі, а саме: 16.06.2016 згідно квитанції №15815060 в сумі 670 грн та 11.07.2016 згідно квитанції №15945717 в сумі 670 грн.

Листами повідомленнями від 20.05.2016 ОСОБА_1 поінформовано про відступлення права вимоги за кредитним договором №200512231 від 22.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Плеяда» та лист від 20.05.2016 про наступне відступлення права вимоги за кредитним договором №200512231 від 22.04.2016 ТОВ «ФК «Плеяда» на користь ТОВ «ФК «Фагор» відповідно до договору факторингу №1 від 20.05.2016, який містив реквізити для сплати заборгованості за вказаним кредитним договором. Зазначивши реквізити для сплати коштів отримувача ТОВ «ФК «Фагор» та банківський рахунок, відкритий у ПАТ «Платінум Банк».

В подальшому між ПАТ «Платинум Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) 19.07.2016 укладено договір з можливістю перенесення платежу №4185/681СLFKPT2 згідно п.1.2. якого Банк надав Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 9614,33 грн.

Одночасно між ПАТ «Платинум Банк» (Банк) та ОСОБА_1 (Особа) укладено договір доручення №9006/1 на переказ коштів з поточного рахунку фізичної особи від 19.07.2016 . Відповідно до п 1.1.1. Банк зобов`язався самостійно, без додаткового узгодження з Особою та без надання платіжних доручень здійснити з Поточного рахунку №9006, який відкрито у Банку на ім`я Особи перерахування коштів у валюті гривня на поточний рахунок ТОВ «Міра Фінанс» № НОМЕР_1 , який відкрито в банку АТ «Райфайзен Банк Аваль» у м.Києві в сумі 9614,33 грн; призначення платежу: погашення заборгованості згідно кредитного договору №200512231 від 22.04.2016 ОСОБА_1 (зг.Дог-доручення №9006/1 від 19.07.2016р.).

В подальшому 04.08.2017 ПАТ «Платинум Банк» листом №10/6684-Л повідомлено ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги до неї ПАТ «Кредо Банк» та листом від 07.08.2017 №20-3700-5717/17 повідомлено ОСОБА_1 нові реквізити для сплати коштів за договором №4185/681СLFKPT2 від 19.07.2016.

03.11.2020 АТ «Кредо Банк» видано довідку ОСОБА_1 про те, що 17.09.2018 вона повністю виконала боргові зобов`язання за кредитним договором №4185/681СLFKPT2 від 19.07.2016.

Таким чином, зобов`язання за договором №200512231 від 22.04.2016 ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даного позову.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат також не підлягає задоволенню.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності суд прийшов до наступних висновків.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову (правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС від 22.05.2018 по справі № 369/6892/15-ц).

Щодо заявленого клопотання представника відповідача про стягнення витрат на правову допомогу суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд бере до уваги, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, якщо неспівмірність таких витрат буде доведена стороною, яка заявила таке клопотання (ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України).

На підтвердження витрат на правову допомогу представник відповідача адвокат Гризовський І.С. надав ордер на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , договір про надання правничої допомоги від 29.08.2024, квитанція №9 про оплату ОСОБА_1 7000 грн за ведення цивільної справи №672/841/24 та розрахунок витрат по наданню юридичної допомоги у справі №672/841/24, згідно якого загальна сума витрат становить 7000 тис грн.

Від представника позивача клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, понесеної відповідачем, із посиланням на неспівмірність таких витрат не надійшло.

Водночас у правовому висновку, викладеному у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимоги представника відповідача щодо стягнення на його користь із відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС», місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник відповідачки: ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя О.Г.Рибачук