Справа №461/4655/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

представниці відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме - з приватної у комунальну власність квартири АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що 10 січня 2023 р. на адресу Львівської міської ради надійшла інформація слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002088 від 07.08.2019 року ( вх. номер 1.7-1063-001 від 10.01.2023 року). Як вбачається з листа, у ході проведення досудового розслідування встановлено: невідомими особами шляхом використання підроблених документів, здійснено приватизацію об`єкта нерухомості державного житлового фонду, а саме - квартири АДРЕСА_1 . До моменту реєстрації кримінального провадження Львівська міська рада неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Так, 26.02.2018 р. 26.11.2018 р. 27.08.2020 р. Львівська міська рада зверталась до начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області з проханням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відкрити кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 та працівниками ЛКП «Снопківське». Головним управлінням Національної поліції у Львівській області від 11 грудня 2018 року №19539/01/16-18 було інформовано Львівську міську раду про наступне: 26.02.2018 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001052 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ст.356 КК України; слідчими Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводяться слідчі (розшукові) дії в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001052; Львівська міська рада перебуває у процесуальному статусі заявника, права якого передбачено ст.60 КПК України; хід досудового розслідування кримінального провадження №1201814. перебуває на контролі у ГУНП у Львівській області. Львівською міською радою 27.08.2020 р. за № 2901-вих.-880 повторно було направлено листа начальнику Головного управління Національної поліції у Львівській області про надання інформації про стан розгляду кримінального провадження, а саме чи Львівська міська рада визнавалась потерпілою та чи триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001052. Листом від 07.10.2020 за № с-282/01/16-20 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області проінформовано Львівську міську раду про те, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 07.03.2020 прийнято рішення про його закриття на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Позивач зазначає, що на даний час у Франківському районному суді на розгляді перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України. Як зазначено в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000329 від 09.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановленому досудовим розслідуванням час і місці, з корисливих мотивів, вступили у спільну злочинну змову та домовились про вчинення спільного умисного злочину, який полягав у посяганні на суспільні відносини у сфері власності, а саме у заволодінні шахрайським способом об`єктом нерухомого майна у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради, шляхом підроблення та використання завідома підроблених офіційних документів з подальшим проведенням-державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою його приватизації та подальшого відчуження.

В квартирі АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 квітня 1987 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_5 квартира АДРЕСА_1 належала до житлового фонду місцевих рад та перебувала на балансі Львівського комунального підприємства «Снопківське». Квартира складається з двох кімнат житловою площею 31,0 кв.м. кухні площею 5,8 кв.м., коридору площею, 4,4 кв.м, вбиральні площею 3,0 кв.м., загальна площа квартири становить 44,9 кв.м.

Рішенням Ленінської районної ради народних депутатів від 14.07.1988 року №439, в зв`язку зі смертю основного квартиронаймача - батька ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на ОСОБА_5 було переоформлено особовий рахунок.

Після смерті батька ОСОБА_5 проживала одна.

На протязі останніх 5-ти років за одинокою ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_7 , за власні кошти здійснила захоронения покійної (договір замовлення на організацію та проведення поховання №№ 275661, 275650).

Крім цього, ОСОБА_7 28 грудня 2016 року подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. спадкова справа №41/2016.

Заяву про прийняття спадщини подала родичка - громадянка Польщі ОСОБА_8 .

Водночас, згідно довідки по ф-№2 , виданої ЛКП «Снопківське» від 25.05.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 14.08.2007 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в графі «родинні стосунки» зазначено внук.

Як вбачається із довідки ЛКП «Снопківське» від 05.05.2017 року ОСОБА_4 , 26.05.1973 року зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 28.08.1973 р. по 07.07.1992 року, на даний час зареєстрований з 14.08.2007 року постійно.

Із цього випливає, що ОСОБА_4 було прописано у віці три місяці та два дні без батьків. Крім цього, ОСОБА_5 з 1948 року народження , а внук - 1973 р.н., отже бабусі ОСОБА_5 на час реєстрації внука було 25 років.

Відповідно до копії паспорту громадянина України, виданого Золочівським РВ УМВС Україна у Львівській області 14 грудня 1995 року, місце народження ОСОБА_4 Російська Федерація (Магадан).

Розпорядженням Галицької районної адміністрації від 12.07.2017 року №237 в зв`язку з смертю основного квартиронаймача переоформлено договір житлового найму з ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1

На підставі наказу юридичного департаменту від 09.08.2017 року №174-Ж-Г квартира АДРЕСА_1 приватизована та передана у власність ОСОБА_4 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2023 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер:928, від 22.08.2017 року посвідченим приватним нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сиротяк М.Р.

Внаслідок вибуття вказаного житлового приміщення, а саме - квартири АДРЕСА_1 із комунальної власності було порушено права, майнові інтереси законного власника майна - Львівської міської територіальної громади. Тому позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.06.2023 року відкрито загальне судове провадження у справі.

12.07.2023 року представниця відповідача подала до суду відзив на позовну заяву.

16.01.2024 року представниця позивача подала до суду заяву про поновлення строку для подання позовної заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

23.02.2024 року представниця відповідача подала до суду письмові пояснення.

Окрім цього, 23.02.2024 року представниця позивача подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2024 року провадження у справі за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння, зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №465/1869/23 у кримінальному провадженні №000329 від 09.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст. 358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України.

07.03.2024 року представниця відповідача подала апеляційну скаргу на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2024 року.

Постановою Львівського апеляційного суду від 30.05.2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвокатеси Тимащук В.А. задовольнити. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 23.02.2024 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м. Львова.

Представниця позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. Також, зазначила, що 10 січня 2023 р. на адресу Львівської міської ради надійшла інформація Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області від 09.01.2023 року №549/15/05-23 щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002088 від 07.08.2019 року (вх. номер 1.7- 1063-001 від 10.01.2023 р). У ході проведення досудового розслідування встановлено, що невідомими особами шляхом використання підроблених документів здійснено приватизацію об`єкта нерухомості державного житлового фонду, а саме квартири АДРЕСА_1 . На даний час у Франківському районному суді м. Львова на розгляді перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4.ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті від 13 березня 2023 у кримінальному провадженні № 0000329 від 09.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановленому досудовим розслідуванням час і місці, з корисливих мотивів, вступили у спільну злочинну змову та домовились про вчинення спільного умисного злочину, який полягав у посяганні на суспільні відносини у сфері власності, а саме у заволодінні шахрайським способом об`єктом нерухомого майна у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради, шляхом підроблення та використання завідома підроблених офіційних документів з подальшим проведенням державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою його приватизації та подальшого відчуження. Львівська міська рада неодноразово зверталась до правоохоронних органів з проханням відкрити кримінальне провадження у зв`язку з вибуттям із власності Львівської міської ради квартири АДРЕСА_1 . Так, 26.02.2018 р. 26.11.2018 р. 27.08.2020 р. Львівська міська рада зверталась до начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області з проханням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України, відкрити кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 та працівниками ЛКП «Снопківське».

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області від 11 грудня 2018 року №19539/01/16-18 було інформовано Львівську міську раду про наступне: 26.02.2018 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001052 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ст.356 КК України; слідчими Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводяться слідчі (розшукові) дії в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001052; Львівська міська рада перебуває у процесуальному статусі заявника, права якого передбачено ст.60 КПК України. хід досудового розслідування кримінального провадження №0001052 перебуває на контролі у ГУНП у Львівській області. Однак, слідчими не викликалась Львівська міська рада на допит для з`ясування обставин, викладених у заяві Львівської міської ради про кримінальне правопорушення. Львівською міською радою 27.08.2020 р. за № 2901-вих.-880 повторно було направлено листа начальнику Головного управління Національної поліції у Львівській області про надання інформації про стан розгляду кримінального провадження, а саме чи Львівська міська рада визнавалась потерпілою та чи триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001052. Листом від 07.10.2020 за № с-282/01/16-20 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області проінформовано Львівську міську раду про те, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 07.03.2020 прийнято рішення про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Львівська міська рада покладалася на обставини встановлені органом поліції на результати перевірки, якими було встановлено відсутність події і складу правопорушення, тобто відсутність обставин порушення прав територіальної громади в особі Львівської міської ради. Також, представниця позивача зазначає, що Львівська міська рада немає повноважень витребовувати докази, матеріали та повноваження органу слідства, а відтак Львівська міська рада була позбавлена можливості встановлювати обставини за якими слідує порушення її прав без необхідного обсягу доказів. Представниця позивача зазначає, що тільки 10 січня 2023 р. на адресу Львівської міської ради надійшла інформація з Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002088 від 07.08.2019 року ( вх. номер 1.7-1063-001 від 10.01.2023 р.), де слідчий просить забезпечити явку до органу досудового розслідування уповноваженої особи, яка представлятиме інтереси Львівської міської ради в рамках вказаного кримінального провадження. Тому Львівська міська рада вважає, що після 10 січня 2023 р у Львівської міської ради виникли правові підстави для подачі до суду позовної заяви. Враховуючи наведене, просить поновити строк на звернення до суду з позовною заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме - квартири АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 .

Представниця відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а також просить застосувати наслідки пропущення строку позовної давності. Зазначила, що Львівська міська рада обґрунтовує свої позовні вимоги щодо витребування квартири АДРЕСА_1 тим, що третя особа ОСОБА_4 нібито на підставі підробленої довідки ЛКП «Снопківське» з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 25.05.2017 року, отримавши розпорядження про зміну договору найму житлового приміщення №234 від 13.07.2007 року в подальшому приватизував квартиру на підставі наказу №174-ж-г від 09.08.2017 року та відчужив її на користь відповідача ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу квартири від 22 серпня 2017 року. Отже, відповідно житлове приміщення на думку представника позивача вибуло із володіння власника (позивача) поза його волею на підставі підроблених документів, що є підставою у відповідності до ст.388 ЦК України для витребування майна у набувача. Відповідачу на підставі договору дарування квартири посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Окіс І.С. від 31 грудня 2004 року належала квартира АДРЕСА_3 . Оскільки за сімейними обставинами виникла необхідність переїхати ближче до матері, яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідачем прийнято рішення продати належну йому на праві власності зазначену квартиру та підшукати альтернативну нерухомість в районі АДРЕСА_5 . 10 серпня 2016 року відповідачем укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Максьоновою Г.В. та зареєстровано в реєстру за №742. Протягом року ріелтором здійснювався пошук відповідної квартири і в серпні 2017 року ріелтор повідомила, що продається квартира АДРЕСА_1 , це був найкращий із можливих варіантів. Продавець (третя особа) повідомив, що нещодавно приватизував квартиру, в якій тривалий час проживав, але планує переїхати проживати в село, а тому вирішив квартиру продати. При передпродажному огляді квартири, крім позивача було ще декілька клієнтів. Приватним нотаріусом Сиротяком Михайлом Романовичем до якого сторони звернулись щодо укладення договору купівлі-продажу квартири перевірено подані продавцем правовстановлюючі документи, перевірено факт реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно за продавцем, перевірено відсутність обтяжень та перелік зареєстрованих за даною адресою осіб. Жодних сумнівів зазначені документи не викликали. Більше того, покупець разом з продавцем відвідали ЛКП «Снопківське», де повідомили, що ОСОБА_4 дійсно власник і заборгованості за комунальні платежі не має. 22 серпня 2017 року позивачем ОСОБА_3 та третьою особою ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком М.Р. та зареєстровано в реєстрі за №928. Фактично дана квартира придбана відповідачем за кошти, які він отримав від продажу єдиного належного йому на праві власності до того часу житла та додатково акумульованих коштів. Після укладення договору купівлі-продажу відповідач вселився в дану квартиру та провів там ремонтні роботи, умеблював її і користується по сьогоднішній день, повністю оплачує всі комунальні платежі. За весь цей час ні ОСОБА_7 , ні ОСОБА_8 про які позивачем згадується в позові до відповідача не звертались, на дану адресу не приходили і жодних претензій не пред`являли. Слід зазначити, що виходячи з інформації поданої в позовній заяві ОСОБА_5 , яка являлась до смерті основним наймачем спірної квартири, заяви на приватизацію останньої не подавала, а відповідно до складу спадкового майна права на квартиру не входять. Враховуючи, що згадані особи, які претендують на спадщину по смерті ОСОБА_5 , в даній квартирі зареєстровані не були їх права жодним чином приватизацією та відчуження спірної квартири не порушено. Тому представник відповідача зазначає, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, який набув право власності на спірну квартиру на підставі відплатного договору, придбавши її за кошти отримані від продажу єдиного житла, що належало йому до цього на праві власності, який тривалий час безперешкодно, відкрито користувався даною квартирою впродовж більше як п`яти років, а відповідно вимоги Львівської міської ради про витребування квартири з чужого незаконного володіння з метою дотримання розумного балансу між інтересами держави в особі органу місцевого самоврядування та відповідача не підлягають до задоволення, оскільки витребування квартири у останнього власника, який є добросовісним набувачем та набув право власності на спірний об`єкт нерухомого майна на підставі відплатного договору, призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод. У такому випадку на відповідача буде покладено індивідуальний та надмірний тягар, а саме втрата єдиного належного йому на праві власності житла. Також, представниця відповідача зазначає, що Львівській міській раді стало відомо про вибуття спірної квартири із власності територіальної громади із звернення ОСОБА_7 ще в жовтні 2017 року, що описано в заяві до начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області від 26.02.2018 року №2901-вих-227. Тому представниця відповідача зазначає, що перебіг позовної давності починається з жовтня 2017 року, тобто від дня, коли Львівській міській раді із звернення ОСОБА_7 стало відомо про вибуття спірної квартири із власності територіальної громади, а відповідно три роки на звернення до суду із позовною заявою про витребування квартири з чужого незаконного володіння сплили 01 листопада 2020 року, проте з позовом Львівська міська рада звернулась тільки 08.06.2023 року з пропущенням строку позовної давності. За наведених обставин позивач пропустив строки позовної давності на звернення з даним позовом про витребування майна без поважних причин, що має наслідком відмову в позові.

Третя особа ОСОБА_4 та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засдання, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення представниці позивача та представниці відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд встановив, що в квартирі АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 квітня 1987 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . На день смерті ОСОБА_5 квартира АДРЕСА_1 належала до житлового фонду місцевих рад та перебувала на балансі Львівського комунального підприємства «Снопківське». Квартира складається з двох кімнат житловою площею 31,0 кв.м. кухні площею 5,8 кв.м., коридору площею, 4,4 кв.м, вбиральні площею 3,0 кв.м., загальна площа квартири становить 44,9 кв.м.

Рішенням Ленінської районної ради народних депутатів від 14.07.1988 року №439, в зв`язку зі смертю основного квартиронаймача - батька ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на ОСОБА_5 було переоформлено особовий рахунок. Після смерті батька ОСОБА_5 проживала одна /Том 1, а. с. 16-18/.

Протягом останніх 5-ти років за одинокою ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_7 , за власні кошти здійснила захоронення покійної (договір замовлення на організацію та проведення поховання №№ 275661, 275650) /Том 1, а. с. 19-21/.

ОСОБА_7 28 грудня 2016 року подала заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Кулиняка І.Я. спадкова справа №41/2016.

Заяву про прийняття спадщини подала родичка - громадянка Польщі ОСОБА_8 .

Згідно з довідкою по ф-№2 , виданої ЛКП «Снопківське» від 25.05.2017 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований з 14.08.2007 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в графі «родинні стосунки» зазначено внук.

З довідки ЛКП «Снопківське» від 05.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_4 , 26.05.1973 року зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 28.08.1973 р. по 07.07.1992 року, на даний час зареєстрований з 14.08.2007 року постійно /Том 1, а. с. 22/.

Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що з цього випливає, що ОСОБА_4 було прописано у віці три місяці та два дні без батьків. Крім цього, ОСОБА_5 з 1948 року народження , а внук - 1973 р.н., отже бабусі ОСОБА_5 на час реєстрації внука було 25 років.

Згідно з копією паспорта громадянина України, виданого Золочівським РВ УМВС Україна у Львівській області 14 грудня 1995 року, місце народження ОСОБА_4 Російська Федерація (Магадан) /Том 1, а. с. 59/.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації від 12.07.2017 року №237 в зв`язку з смертю основного квартиронаймача переоформлено договір житлового найму з ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_6 , а. с. 23/.

На підставі наказу юридичного департаменту від 09.08.2017 року №174-Ж-Г квартира АДРЕСА_1 приватизована та передана у власність ОСОБА_4 /Том 1, а. с. 24/.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.01.2023 року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер:928, від 22.08.2017 року посвідченим приватним нотаріус Львівського міського нотаріального округу Сиротяк М.Р. /Том 1, а. с. 25-26/.

10 січня 2023 р. на адресу Львівської міської ради надійшла інформація слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002088 від 07.08.2019 року ( вх. номер 1.7-1063-001 від 10.01.2023 року) /Том 1, а. с. 7/.

Як вбачається з листа, у ході проведення досудового розслідування встановлено: невідомими особами шляхом використання підроблених документів, здійснено приватизацію об`єкта нерухомості державного житлового фонду, а саме - квартири АДРЕСА_1 . До моменту реєстрації кримінального провадження Львівська міська рада неодноразово зверталась до правоохоронних органів. Так, 26.02.2018 р. 26.11.2018 р. 27.08.2020 р. Львівська міська рада зверталась до начальника Галицького ВП ГУНП у Львівській області з проханням внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України, відкрити кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайських дій ОСОБА_4 та працівниками ЛКП «Снопківське».

Головним управлінням Національної поліції у Львівській області від 11 грудня 2018 року №19539/01/16-18 було інформовано Львівську міську раду про наступне: 26.02.2018 року розпочато досудове розслідування кримінального провадження №0001052 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, за ст.356 КК України; слідчими Галицького ВП ГУНП у Львівській області проводяться слідчі (розшукові) дії в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001052; Львівська міська рада перебуває у процесуальному статусі заявника, права якого передбачено ст.60 КПК України; хід досудового розслідування кримінального провадження №1201814. перебуває на контролі у ГУНП у Львівській області. Львівською міською радою 27.08.2020 р. за № 2901-вих.-880 повторно було направлено листа начальнику Головного управління Національної поліції у Львівській області про надання інформації про стан розгляду кримінального провадження, а саме чи Львівська міська рада визнавалась потерпілою та чи триває досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001052. Листом від 07.10.2020 за № с-282/01/16-20 Головним управлінням Національної поліції у Львівській області проінформовано Львівську міську раду про те, що за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 07.03.2020 прийнято рішення про його закриття на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення /Том 1, а. с. 14-15/.

На даний час у Франківському районному суді на розгляді перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України. Як зазначено в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000329 від 09.02.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб, із невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановленому досудовим розслідуванням час і місці, з корисливих мотивів, вступили у спільну злочинну змову та домовились про вчинення спільного умисного злочину, який полягав у посяганні на суспільні відносини у сфері власності, а саме у заволодінні шахрайським способом об`єктом нерухомого майна у вигляді квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку належить територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради, шляхом підроблення та використання завідома підроблених офіційних документів з подальшим проведенням-державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості з метою його приватизації та подальшого відчуження /Том 1, а. с. 27-34/

Окрім цього, в судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 , яка є сусідкою відповідача ОСОБА_3 показала суду, що вона є ріелтором та спірну квартиру для сім`ї Озерових знайшла вона. Також, зазначила, що і вона та нотаріус перевіряли документацію, цікавилися документами. ОСОБА_3 купив спірну квартиру, перевірили документацію в БТІ та ЕО, документи були чисті, реєстр чистий. До ЖЕКу не звертались. Окрім цього, зазначила, що вона знала продавця ОСОБА_4 , він сказав їй, що його бабуся померла, квартира занедбана.

Свідок ОСОБА_10 , яка є сусідкою відповідача ОСОБА_3 показала суду, що раніше в спірній квартирі проживала психічно хвора жінка. Відповідач придбав квартиру, яка була в занедбаному стані. Жінка, яка до того проживала в спірній квартирі до того збирала сміття, від квартири йшов сморід. ОСОБА_10 проживає на тому ж поверсі, де знаходиться спірна квартира. Будинок в якому знаходиться спірна квартира перебуває в поганому стані, дах не ремонтований. Жінка яка проживала до того в квартирі була одна, нікого не впускала до себе, ніякого чоловіка в спірній квартирі ОСОБА_10 не бачила.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 143 Конституції визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сесії вирішуються питання відчуження об`єктів комунальної власності.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно ст. ст. 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.ст. 386, 387 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Згідно з зазначеною нормою, продавцем за договором може виступати особа, що є власником товару. Це випливає із загального правила, встановленого ч. 1 ст. 317 ЦК України про те, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що право комунальної власності це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно ч.3 ст. 16 вказаного Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Відповідно до ч. ч. 5, 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Недобросовісним набувачем є особа, яка на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знала або могла знати про те, що майно, придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано у будь-якому випадку.

Згідно постанови Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі № 6-140цс14 за положеннями статей 330, 387, 388 Цивільного кодексу України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України. Верховним Судом України також наголошено, що, розглядаючи спори щодо витребування такого майна, суди мають встановити усі юридичні факти, які визначені статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України, зокрема: чи набуто майно з відповідних правових підстав, чи є підстави набуття майна законними, чи є набувач майна добросовісним набувачем тощо.

Згідно з ч. 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Львівська міська рада є органом місцевого самоврядування, що уповноважений здійснювати від імені та в інтересах територіальної громади м. Львова права суб`єкта комунальної власності, а відтак є суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а тому є належним позивачем у справі.

З матеріалів справи вбачається, що спірне майно вибуло з володіння власника - територіальної громади м. Львова поза його волею.

Згідно з ст. 388 ЦК України, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

З постанови Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі № 906/585/19 вбачається, що право на витребування майна з чужого незаконного володіння має виключно особа (власник, який не володіє), яка має відповідні правовстановлюючі документи, що беззаперечно підтверджують належність їх конкретно визначеного майна, яке було незаконно привласнено іншою особою (не власник, який володіє).

Видача свідоцтва про право власності передбачена Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, що визначає процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, у пункті 24 якого встановлено, що у випадках, установлених законом, державний реєстратор органу державної реєстрації прав після прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, відкриття відповідного розділу Державного реєстру прав та/або внесення записів до зазначеного Реєстру формує свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Відповідно до норм Закону України «Про державну реєстрацію», суть державної реєстрації прав - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосереднє створення таких фактів зазначеними записами.

Свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, свідоцтво про право власності не породжує виникнення у особи відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Доводи позивача стосовно того, що майно, яке належало територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності вибуло поза волею власника, суд вважає доведеними, а здійснення реєстратором реєстрації права власності за особою на спірне майно, суд розцінює як порушення ст. ст. 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Львівська міська рада, у відповідності до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Львова та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України та іншими законами України. Згідно ст. 80 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальні громади, які реалізують право власності через органи місцевого самоврядування, є суб`єктами права комунальної власності.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд, керуючись принципом змагальності, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Оскільки майно, яке належало територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради на праві комунальної власності вибуло поза волею власника та у подальшому ним не схвалено. Львівська міська рада, як власник спірного об`єкта не надавала згоди на таке вибуття, таке відбулось поза волею власника, тому слід витребувати майно у відповідача на користь власника - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради та скасувати реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь Львівської міської ради підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 5448, 00 грн.

Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови.

Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову (стаття 267 ЦК України). Загальна позовна давність застосовується до вимог, що стосуються захисту права власності та інших речових прав. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Представницею відповідача подано заяву про застосування спливу строку позовної давності. Остання вважає, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки перебіг позовної давності починається з жовтня 2017 року, тобто від дня, коли Львівській міській раді із звернення ОСОБА_7 стало відомо про вибуття спірної квартири із власності територіальної громади, а відповідно три роки на звернення до суду із позовною заявою про витребування квартири з чужого незаконного володіння сплили 01 листопада 2020 року, проте з позовом Львівська міська рада звернулась тільки 08.06.2023 року з пропущенням строку позовної давності. За наведених обставин представниця відповідача вважає, що позивач пропустив строки позовної давності на звернення з даним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що 10.01.2023 року на адресу Львівської міської ради надійшла інформація з Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002088 від 07.08.2019 року ( вх. номер 1.7-1063-001 від 10.01.2023 р.), де слідчий просить забезпечити явку до органу досудового розслідування уповноваженої особи, яка представлятиме інтереси Львівської міської ради в рамках вказаного кримінального провадження. Дане кримінальне провадження стосується, зокрема, спірної квартири. Тому суд приходить до висновку, що після 10 січня 2023 р у Львівської міської ради виникли правові підстави для подачі до суду позовної заяви.

Таким чином, суд вважає, що строк на звернення до суду з даним позовом пропущено з поважних підстав, тому такий підлягає поновленню, а тому у задоволенні клопотання представниці відповідача про застосування спливу строку позовної давності слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 274, 281, 282 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 327-329, 386, 387, 388, 391, 658, 661 ЦК України, ст.ст. 19, 41 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд ,-

У Х В А Л И В:

Поновити Львівській міській раді строк на звернення до суду з позовом до ОСОБА_3 , за участю третьої особи: ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позов Львівської міської ради до ОСОБА_3 , за участю третьої особи ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити повністю.

Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради (; місцезнаходження юридичної особи: місто Львів, пл. Ринок, буд. 1) квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер ОНМ:101).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Львівської міської ради (; місцезнаходження юридичної особи: місто Львів, пл. Ринок, буд. 1) сплачений судовий збір у розмірі 5448, 00 грн.

Повний текст судового рішення проголошено 08.08.2024 року о 16 год. 30 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя О.Р. Юрків.