Справа №639/2901/21
Провадження №2/639/76/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів - Волкової С.І., Монастирьової І.М., Кравченко А.Л., Кобзар І.І.,

представника позивача - Кислого А.М. ,

представника відповідача - Борисової І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку,-

ВСТАНОВИВ:

05.05.2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Кислий А.М. з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і просить суд, змінивши позовні вимоги через помилку при зазначенні приміщень (т.1 а.с.172-174) виділити в натурі ОСОБА_3 36/140 частин житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом визнання за ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , права приватної власності на приміщення: Коридор-ІІ, Коридор-ІІІ, Комора-IV, Комора-V, Кухня 2-3, Житлова 2-4, які складають загальну площу 30,2 кв.м.,з них житлова 11,2 кв.м., допоміжна 9,1 кв.м., літніх неопалювальних приміщень 9,9 кв.м. Будинку літ «А-1», також на Сарай літ. «Г», Льох літ. «З», Вбиральню літ.«Л», Літній душ літ. «О», Навіс літ. «М,П»,Колодязь-№ 3, Огорожу -№ 8, № 11, Хвіртку- № 10, житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1596, виданого 04.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М., на праві приватної власності належить 21/140 частин житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_3 на підставі рішення Народного суду Жовтневого району міста Харкова від 13.11.1978 р. на праві приватної власності належить 15/140 частин житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить 36/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_6 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу № 4971, виданого 22.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві приватної власності належить 77/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Домоволодіння складається з житлового будинку «літ. А-1», що в свою чергу складається з приміщень №№ 1-1,1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6; ІІ, ІІІ, IV, V, 2-3, 2-4; І, 3-7, 3-8, 3-9; загальною площею 96,4 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., та надвірних будівель: сарай - літ. «Г», сарай - літ. «И», льох - літ. «З», вбиральня - літ. «Л», вбиральня - літ. «К», літній душ - літ. «О», літній душ - літ. «Н», навіс - літ. «М», навіс - літ. «П», колодязь № 3, огорожа № 7, огорожа № 8, огорожа № 9, огорожа № 10, огорожа № 11. ОСОБА_3 є власником та фактично займає приміщення житлового будинку «літ. А-1» №№ II , III, IV, V, 2-3, 2-4, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 11,2 кв.м. Ці приміщення мають окремий вхід та відокремлені від інших приміщень будинку. Також ОСОБА_3 є власником та фактично користується господарськими будівлями та спорудами: сарай - літ. «Г», льох - літ. «З», вбиральня - літ. «Л», навіс - літ. «М», літній душ - літ. «О», навіс - літ. «П», колодязь № 3, огорожа № 8, огорожа № 10, огорожа № 11. Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є власниками та фактично займають приміщення житлового будинку «літ. А-1» №№ I, 3-7, 3-8, 3-9, загальною площею 20,2 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м. Ці приміщення мають окремий вхід та відокремлені від інших приміщень будинку. Відповідач ОСОБА_7 є власником та фактично займає приміщення житлового будинку «літ. А-1» №№ 1-1, 1-2, 1-3,1-4,1-5, 1-6. Ці приміщення мають окремий вхід та відокремлені від інших приміщень будинку. Можлива експлуатація житлового будинку літ. «А-1» при подальшому поділу в натурі на три окремих частини житлового будинку з окремими входами, які будуть відповідати часткам у праві власності та умовам фактичного користування без проведення додаткових заходів. За технічними показниками житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами може бути поділено між співвласниками та виділено в натурі 36/140 частин ОСОБА_3 . Виділ часток нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Домовитися з відповідачами, які є співвласниками житлового будинку, про його поділ відповідно до ст. 367 ЦК України не виявилось можливим.

У зв`язку з викладеним, позивач, посилаючись на норми ст. ст. 183, 358, 364, 367 ЦК України, вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 12.05.2021 року представником позивача вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.05.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку. Призначено підготовче засідання.

18.11.2021 року на адресу суду за вх. №31800 від відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення, які містять заперечення проти позову з тих підстав, що позивачем переплутані приміщення і він просить виділити йому частину спірного домоволодіння, якою фактично користуються відповідачі.

24.11.2021 року на адресу суду за вх. №32400 представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Кислим А.М. подано заяву про зміну підстав позову, яка фактично усуває описки, допущені в первісному позові, і прийнята судом до розгляду у підготовчому засіданні 11.02.2022 року.

20.12.2021 року від відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надійшов відзив на позов, в якому останні просять відмовити у задоволенні позову та зазначають, що згідно з договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року, зареєстрованому у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ОСОБА_7 придбала 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_3 у нотаріально посвідченій заяві від 22.10.2018 року вказав, що йому відомо про майбутній продаж ОСОБА_8 належних йому на праві власності 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах йому відомих та за суму 130 164,00 грн. Від переважного придбання вищевказаних 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями згідно ст. 362 ЦК України ОСОБА_3 відмовився. У подальшому, згідно із договором дарування від 05.12.2018 року, зареєстрованим у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ОСОБА_7 передала у власність, а ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прийняли безоплатно у власність в дар 15/140 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - по 5/140 часток кожний.

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у будинку осіб, які мешкають у приватному домоволодінні від 10.06.2021 року, яка видана ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з 5 п`ятьох кімнат жилою площею 50,8 м.кв., загальною площею 66, 2 м. кв. зареєстрованими за вищевказаною адресою є шість осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 . Житлові та нежитлові приміщення, а саме: коридор №1-1 (площа 0,8 кв.м), вбиральня №1-2 (площа 0,5 кв.м), кухня №1-3 (площа 8,3 кв.м), житлова кімната №1-4 (площа 10,1 кв.м), житлова кімната №1-5 (площа 14,9 кв.м), житлова і кімната №1-6 (площа 11,4 кв.м), загальною площею 46,0 м.кв., житловою площею 36,4 м.кв. фактично, на теперішній час знаходяться у користуванні відповідачів, які проживають однією сім`єю. Крім того, також у фактичному володінні і користуванні вищевказаних відповідачів знаходяться приміщення №№ І, 3-7, 3-8, 3-9 загальною площею 20,2 м. кв., житловою площею 14, 4 м. кв. Позивач ОСОБА_3 фактично на теперішній час володіє і користується наступними житловими та нежитловими приміщеннями, а саме: № № II, III, IV, V, 2-3, 2-4 загальною площею 30,2 м. кв., житловою площею 11,2 м. кв. Належні усім співвласникам вищевказані три частини будинку, які складаються із житлових та нежитлових приміщень, якими кожна із сторін по справі на теперішній час фактично володіє і користується у будинку виділено різними кольорами у техпаспорті в розділі «план будинку». Кожна із трьох частин будинку має окремий вхід та відокремлена від інших частин будинку. Ще до придбання ОСОБА_7 за договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , між співвласниками склався фактичний порядок користування житловими та нежитловими приміщеннями у будинку та надвірними будівлями відповідно до досягнутої раніше домовленості. Позивач ОСОБА_3 впродовж багатьох років був згоден з фактичним розподілом трьох частин у будинку та порядком користування житловими та нежитловими приміщеннями у будинку. Письмовим доказом вказаного твердження є факт підписання ОСОБА_3 нотаріально посвідченої заяви від 22.10.2018року про його обізнаність з майбутнім продажем ОСОБА_8 належних йому на праві власності 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, 22.10.2018 року відмовляючись письмово від свого переважного права співвласника на купівлю 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями позивач ОСОБА_3 достеменно знав і розумів, які конкретні дві частини (до складу яких входять певні житлові та нежитлові приміщення) з трьох, які є у будинку, будуть відчужені ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 у складі 92/140 часток житлового будинку. Отже, позовна заява ОСОБА_3 не містить у собі фактичних та правових підстав для її задоволення.

В подальшому 08.09.2023 року від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Борисової І.М. надійшли на адресу суду за вх. №20248 письмові заперечення на позов, в яких вона просить суд відмовити у задоволені позову. При цьому представник відповідача не оспорює належні на праві власності позивачу та відповідачам частки житлового будинку з надвірними будовами, і вказує, що дійсно ОСОБА_11 є власником 36/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . З них - 21/140 частин належить йому на підставі свідоцтва про спадщину №1596 від 04.10.2019 року, а 15/140 часток - на підставі рішення Народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.11.1978 року. Іншими співвласниками даного житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 , його дружина ОСОБА_7 , його донька ОСОБА_5 та теща ОСОБА_6 . Їм належить 92/140 частин даного житлового будинку, оскільки це одна родина і користуються вони часткою жилого будинку сумісно. Позивач займає такі приміщення в житловому будинку: з господарчих споруд позивач користується - частиною сараю «Г» з льохом «З», вбиральнею «Л», літним душем «О», навісом «П», хвірткою № 10 та огорожею № 11. Відповідач з родиною користується приміщеннями в будинку: коридор 1-1, вбиральня 1-2, кухня 1-3, житлові кімнати - 1-4,1-5,1-6,3-7,3-9. Також користуються 1-тамбуром, 3-8 - коридором. З господарчих споруд відповідач з родиною користуються - частиною сараю «Г» з льохом «З» ( там маються два входи в сарай і льох), сараєм «И», вбиральнею «К», навісом «М», літним душем «Н», воротами з хвірткою № 7, огорожею - №№ 7 та 8. Земельна ділянка розділена парканом. Позивач в заяві про уточнення позовних вимог просить виділити йому в натурі коридори ІІ і ІІІ, комору IV, кухню 2-3, житлову кімнату 2-4 всього площею 30,2 кв.м..З господарських будівель він бажає отримати повністю сарай «Г» і повністю льох «З», вбиральню «Л», літний душ «О», два навіси «П» і «М», колодязь №3, огорожу № 8, № 11, хвіртку № 10. Але сараєм «Г» з льохом «З» - позивач і відповідач користуються багато років сумісно, навісом «М» та огорожею № 8 відповідач також користується самостійно багато років, а колодязь № 3 - знаходиться в сумісному користуванні. Таким чином, відповідач категорично заперечує проти такого виділу нерухомого майна в натурі. Крім того, у даній справі необхідно проводити судову будівельно-технічну експертизу. Судова експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла об`єкту судового розгляду. Дана експертиза повинна надати висновок про технічну можливість поділу будинку, наявність варіантів поділу, необхідність переобладнання будинку, можливу грошову компенсацію одному зі співвласників. Матеріали справи містять висновок, який зроблено спеціалістом, але його неможливо вважати висновком експерта, оскільки спеціаліст не був попереджений про кримінальну відповідальність, крім того у даному висновку не вирішені всі питання, які завжди розглядаються експертом при проведенні експертизи. Оскільки в матеріалах справи відсутні висновки будівельно-технічної експертизи, то представник відповідача вважає неможливим провести виділ в натурі частини житлового будинку під час розгляду даної справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.09.2022 року клопотання представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Кислого Андрія Матвійовича - задоволено. Забезпечено проведення підготовчого та подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача ОСОБА_3 - адвокату Кислому Андрію Матвійовичу за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.12.2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час підготовчого та судового засіданні представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Кислий А.М. не заявляв суду клопотань про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а відповідачі відмовились від раніше заявленого ними клопотання про проведення такої експертизи, оскільки обов`язок доказування покладається в даній справі на позивача.

У судовому засіданні 07.02.2024 року представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Кислий А.М. надав вступне слово, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Підтвердив, що позивач не згодний з запереченнями відповідачів, які стосуються певних невідповідностей щодо вказівки на порядок користування, що склався.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Борисова І.М. надали вступне слово, в якому заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на викладені у відзиві та письмових поясненнях обставини, вважали позовні вимоги недоведеними належними доказами.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали вступне слово, в якому також заперечували проти задоволення позовних вимог, просили відмовити у задоволенні позову з тих же підстав, що зазначені відповідачем ОСОБА_4 та його представником адвокатом Борисовою І.М.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до рішення Народного суду Жовтневого району міста Харкова від 13.11.1978 року за ОСОБА_12 визнано право власності на прибудову у будинку по АДРЕСА_1 на 11/20 частин і у порядку спадкування після смерті батька та матері - 15/140, а всього на 92/140 частин: за ОСОБА_3 на 15/140 частин; за ОСОБА_13 право власності на 3/20 частин або 21/140 частин домоволодіння; за ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (після смерті чоловіка ОСОБА_17 ), ОСОБА_18 (після смерті батька ОСОБА_19 ) на 3/140 частин за кожним (т.1 , а.с. 25-26, 57-58, 74-76, 166-167).

ОСОБА_3 розірвав шлюб з ОСОБА_20 , про що 25.01.2006 року зроблено відповідний актовий запис №25 і підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 25.01.2006 року (т.1, а.с. 27, 78).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №1775 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (т.1, а.с. 170).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.03.2021 року ОСОБА_3 на підставі рішення народного суду Жовтневого району м. Харкова від 13.11.1978 року на праві спільної часткової приватної власності належить 15/140 часток житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт нерухомого майна - Житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 96,4 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, з надвірними будівлями: сарай літ. «Г,И», льох літ. «З», вбиральні літ. «Л,К», літній душ літ. «О,Н», навіс літ. «М,П», колодязь №3, огорожа №7-11 (т.1, а.с. 12).

Також згідно з Інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.10.2019 року ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину №1596, виданого 04.10.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олійник Л.М., на праві приватної власності належить 21/140 частина житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт нерухомого майна - Житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 96,4 кв.м, житловою площею 62,0 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. «Г,И», льох літ. «З», вбиральні літ. «Л,К», літній душ літ. «О,Н», навіс літ. «М,П», колодязь №3, огорожа №7-11 (т.1, а.с. 13, 29, 59-60, 77).

Отже позивачу належить на праві спільної часткової власності загалом 36/140 часток житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_3 у нотаріально посвідченій заяві від 22.10.2018 року вказав, що йому відомо про майбутній продаж ОСОБА_8 належних йому на праві власності 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на умовах йому відомих та за суму 130 164,00 грн. (т.1, а.с. 148, 195).

Так, згідно з договором купівлі-продажу від 22.10.2018 року, зареєстрованому у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ОСОБА_7 придбала у ОСОБА_8 92/140 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В договорі зазначено, що на земельній ділянці розташовано житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 96,4 кв.м, житловою площею 62,0 кв. м, з надвірними будівлями: сарай літ. «Г,И», льох літ. «З», вбиральні літ. «Л,К», літній душ літ. «О,Н», навіс літ. «М,П», колодязь №3, огорожа №7-11 . Відчужувана нерухомість належить продавцю на підставі договору дарування, посвідченого 29.05.2002 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 7-771; право власності зареєстровано КП «ХМБТІ» 04.06.2002 року, за реєстровим №879 (т.1, а.с. 155-156, 194).

Також, згідно із договором дарування від 05.12.2018 року, зареєстрованому у Державному реєстрі прав на нерухоме майно приватним нотаріусом ХМНО Жовнір В.В. за №5742 ОСОБА_7 передала у власність, а ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 прийняли безоплатно у власність в дар 15/140 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 по 5/140 часток кожний (т.1, а.с. 149-154, 196).

Отже відповідно до Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.03.2021 року:

-ОСОБА_4 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві спільної часткової приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

-ОСОБА_5 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві спільної часткової приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

-ОСОБА_6 на підставі договору дарування № 5742, виданого 05.12.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві спільної часткової приватної власності належить 5/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу № 4971, виданого 22.10.2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір В.В., на праві спільної часткової приватної власності належить 77/140 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 14-17, 68-71).

Відповідно до Звіту про експертну оцінку об`єкта, складеного ТОВ «Агентство нерухомості «Експертус» від 29.03.2021 року вартість об`єкта нерухомості, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 761 600,00 грн., вартість 36/140 частин вказаного об`єкта складає 195 840,00 грн. (т.1, а.с. 20-24, 63-67)

Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 складається з житлового будинку «літ. А-1», що в свою чергу складається з приміщень №№ 1-1,1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6; ІІ, ІІІ, IV, V, 2-3, 2-4; І, 3-7, 3-8, 3-9; загальною площею 96,4 кв.м., житловою площею 62,0 кв.м., та надвірних будівель: сарай - літ. «Г», сарай - літ. «И», льох - літ. «З», вбиральня - літ. «Л», вбиральня - літ. «К», літній душ - літ. «О», літній душ - літ. «Н», навіс - літ. «М», навіс - літ. «П», колодязь № 3, огорожа № 7, огорожа № 8, огорожа № 9, огорожа № 10, огорожа № 11, що підтверджується копіями технічних паспортів і довідкою КП «ХМБТІ» ХМР від 23.04.2018 року (т.1, а.с. 30-35, 79-84, 161-164, 198-201, т.2 а.с. 1-11).

Згідно з довідкою від 10.06.2021 року про склад сім`ї та зареєстрованих у будинку осіб, яка видана ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_7 (співвласник), ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_6 (мати), ОСОБА_9 (дочка), ОСОБА_5 (дочка), ОСОБА_10 (онук) (т.1, а.с. 197).

Позивачем надано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №79-10.21 від 18.10.2021 року, складений Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_21 , яка має кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури, експерта, зареєстрований і виданий 08.10.2021 року, в якому вказана категорія - інженер з інвентаризації нерухомого майна; роботи (послуги), пов`язані зі створення об`єктів архітектури, спроможність виконання яких визначено визначено вказаним кваліфікаційним сертифікатом - технічна інвентаризація об`єктів нерухомого майна.

Складений вказаною особою висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна №79-10.21 від 18.10.2021 року містить вказівку на власників і склад Домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з висновком, керуючись інструкцією про порядок розподілу та виділу нерухомого майна, затвердженою наказом № 55 від 18.06.2007 року Міністерства по питаннях житлово-комунального майна України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.07.2007 р. за № 774/14041, із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 250 1179-14) від 12.09.2014 року встановлено: За вищевказаними технічними показниками та враховуючи наявність окремих входів, та в`їздів на територію об`єктів нерухомого майна, вважаємо, що за технічними показниками об`єкт може бути поділено на два самостійних об`єкти, та можливе утворення двох окремих адрес, а саме: Об`єкт №1 Будинку А-1 приміщення: Коридор-ІІ, Коридор-ІІІ, Комора-IV, Комора-V Кухня 2-3, Житлова 2-4, які складають загальну площу 30,2 кв.м., з них житлова 11,2 кв. м, допоміжна 9,1 кв.м., літніх неопалювальних приміщень 9,9 кв.м. Також: Сарай літ. «Г», Льох літ. «З», Вбиральня літ. «Л», Літній душ літ. «О», Навіс літ. «М,П», Колодязь-№ 3, Огорожа-№ 8, №11, Хвіртка-№ 10, що складає згідно правовстановлюючих документів: 21/140 та 15/140 частин домоволодіння. Об`єкт №2 житловий будинок літ. «А-1» , приміщення: 1-1- коридор, 1-2-вбиральня,1-3-кухня, 1- 4-житлова,1-5-житлова, 1-6-житлова, 3-7-житлова, 3-8-коридор, 3-9-житлова, І-тамбур, які складають загальну площу 64,0 кв.м., з них житлова 50,4 кв.м., допоміжна 13,2 кв.м., літніх неопалювальних приміщень 2,2 кв.м. Також: Сарай літ. «И», Вбиральня літ. «К», Літній душ літ. «Н», Ворота з хвірткою № 7, Огорожа № 9 (т.1, а.с.177-183).

Разом з тим, у даному висновку №79-10.21 від 18.10.2021 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Інших доказів позивачем на підтвердження позовних вимог, що свідчили б про технічну можливість виділу вказаної в позові частини домоволодіння, суду не надано.

Досліджені судом правовстановлюючі документи не містять доказів встановлення певного порядку користування спірним домоволодінням між співвласниками.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статті 15 та 16 ЦК України вказують, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статті 316, 317, 319, 321 ЦК України передбачають, що право власності є непорушним, власник речі має право користуватися, володіти та розпоряджатися своїми речовими правами на славний розсуд в незалежності від волі інших осіб.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Зокрема, 3 липня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 583/2924/20, провадження № 61-9357св22 досліджував питання щодо виділу (поділу) у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.Так, відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Тому в подібних спорах виникає доцільність проведення відповідної експертизи щодо можливості виділення частки (09 березня 2023 року Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 296/1402/20, провадження № 61-9588св22

Судова будівельно-технічна експертиза - це процесуальна дія, яка полягає в проведенні досліджень та наданні експертом висновку з питань, які підлягають доказуванню у конкретній справі (цивільній, господарській, адміністративній) або у кримінальному провадженні. Про призначення експертизи суд виносить ухвалу (ст. 104 ЦПК), в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). Будівельно-технічна експертиза має місце у справах, коли необхідна:

Для вирішення питань щодо визначення технічної можливості розподілу (виділу частки; визначення порядку користування) об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, квартир, об`єктів комерційного та промислового призначення) та надання варіантів такого розподілу експерту необхідно надати правовстановлювальні документи на об`єкт нерухомості, дані щодо часток співвласників, документ про приймання в експлуатацію об`єкта, матеріали технічної інвентаризації, дані щодо фактичного використання нерухомого майна.

У разі якщо орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), вважає за необхідне врахувати при підготовці варіантів поділу пропозиції учасників судового процесу, то такі пропозиції повинні бути викладені в документі про призначення експертизи (залучення експерта).

Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи. Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже висновок будівельно-технічного експертного дослідження не може бути визнаний належним та допустимий доказом, якщо в ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Вказане твердження відповідає правовій позиції, викладеній у постанові ВП ВС від 18.12.2019 № 522/1029/18 (14-270цс19)

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Так, розглянувши справу по суті, суд приходить до висновку що між сторонами, які є учасниками спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 склався певний порядок користування, однак є певні розбіжності, які вирішити добровільним шляхом сторонам не вдалось. Позивач ОСОБА_3 заявив позовні вимоги про виділ належних йому на праві спільної часткової власності 36/140 частин у вказаному домоволодінні шляхом визнання за ним права власності на певні приміщення. При цьому технічна можливість виділу вказаної частини позивачем не доведена належними доказами, оскільки наданий суду висновок експерта №79-10.21 від 18.10.2021 року не містить даних про те, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а також вказівки та те, що висновок підготовлено для подання до суду. Такий висновок не може бути визнаний судом належним і допустимим доказом. Крім того взагалі, як зазначено в кваліфікаційному сертифікаті експерта - особа, яка склала вказаний висновок, спроможна на виконання лише певних робіт, а саме - технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна. Отже в даному випадку позивачем не надано суду висновок судово-будівельної експертизи, складений особою, яка має відповідні технічні знання і кваліфікацію, і який би містив необхідні дані про технічну можливість виділу 36/140 частин спірного домоволодіння, з відповідною компенсацією у разі відступлення від ідеальних долей, а також відповідними зображеннями таких варіантів з визначенням меж і приміщень, що обумовлює подальшу можливість виконання рішення суду і присвоєння об`єкту адреси. При цьому, враховуючи, що у справах даної категорії основним є відповідність розміру ідеальної частки частині спірного домоволодіння в натурі, суд без спеціальних знань позбавлений зробити правильний висновок щодо обґрунтованості позовних вимог лише на підстави часткового визнання учасниками справи певного порядку користування спірним домоволодінням.

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку задоволенню не підлягає, у зв`язку з його недоведеністю.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 82, 89, 133, 141, 263- 265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 316-321, 356, 358, 383, 391 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про виділ в натурі частини житлового будинку - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 07.06.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова