печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Остапчук Т.В.

секретар Гаманюк О.С.,

учасники справи:

стягував: ОСОБА_1

боржник: ОСОБА_2

державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерська А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника ОСОБА_2 на неправомірні дії та скасування постанов Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратунської Л.Ю. про накладення штрафів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2024 року боржник ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, в якій просив:

- визнати дії державного виконавця Дніпровсього відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської А.М. протиправними;

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровсього відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської А.М. про накладення штрафу боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 в розмірі 6 800,00 грн. від 01.05.2024 року;

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дніпровсього відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єзерської А.М. про накладення штрафу боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 в розмірі 13 600,00 грн. від 08.05.2024 року.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що 25.04.2019 державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Таратунською Людмилою Юріївною відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 за виконавчим листом № 757/12809/13-ц, виданим Печерським районним судом м. Києва 10.01.2014 року, яким визначено участь батька, ОСОБА_1 , у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього, ОСОБА_2 неодноразово була присутня на особистому прийомі у державного виконавця в рамках виконання рішення суду,як і направляла письмові листи про те, що вона не ухиляється від виконання рішення суду та не чинить перешкоди батьку у побаченнях з дитиною.

У зв`язку з військовим вторгненням Росії в Україну, що сталося 24 лютогo 2022 року, для збереження та безпеки життя, ОСОБА_2 разом з неповнолітньою дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були вимушені терміново виїхати на евакуацію за межі України, де знаходяться по цей час.

Про вищевказані обставини повідомлено як державного виконавця в межах примусового рішення суду, так і батька дитини - ОСОБА_1 у відповідних листах від 24.08.2023 та від 02.10.2023.

02.10.2023 на адресу Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було подано заяву з викладенням обставин перебування ОСОБА_2 разом з донькою ОСОБА_4 за межами України разом з підтверджуючими документами.

Після цього ОСОБА_2 постійно направляла на електронну адресу державного виконавця листи з повідомленням про її перебування разом з донькою за межами України та про те, що зустріч батька з дитиною, у визначені у графіку побачень дні та години, не відбулися.

Проте, не зважаючи на це, 01.05.2024 державним виконавцем Єзерською Анастасією Михайлівною винесено постанову про накладення штрафу по BП № НОМЕР_1 в розмір 6800грн.

В подальшому, 08.05.2024 державним виконавцем Єзерською Анастасією Михайлівною винесено ще одну постанову про накладення штрафу по BП № НОМЕР_1 в розмір 13 600грн.

Представник стягувача в судове засідання не з`явилась, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм процесуального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19 грудня 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з малолітньою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено участь батька ОСОБА_1 у вихованні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування з донькою: другу та четверту неділю кожного місяця з 11:00 год. до 19:00 год., кожну середу місяця з 14:00 год. до 19:00 год., місцем зустрічі визначити місце фактичного проживання батька за адресою: АДРЕСА_1 , без супроводу матері.

01.05.2024 державним виконавцем Єзерською Анастасією Михайлівною винесено постанову про накладення штрафу по BП № НОМЕР_1 в розмір 6800грн.

08.05.2024 державним виконавцем Єзерською Анастасією Михайлівною винесено постанову про накладення штрафу по BП № НОМЕР_1 в розмір 13 600грн.

Порядок примусового виконання судового рішення за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх виконання викладено в статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, після вжиття вказаних дій, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та надіслання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

За нормами Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вчинити всі заходи, необхідні для своєчасного, повного виконання рішення, у зв`язку з чим, наділений повноваженнями щодо повідомлення правоохоронних органів про притягнення боржника до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів скарги Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В. від 11.10.2021 року за невиконання рішення суду накладено на боржника ОСОБА_6 штраф у розмірі 1 700,00 грн. (т. 1 а.с. 210-211).

Відповідно до акту державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В. від 28.10.2021 року, складеного в присутності старшого державного виконавця Лазюка Д.М., встановлено, що станом на 28.10.2021 року рішення суду за виконавчим листом 757/39521/2021 від 22.09.2021 року залишається не виконаним. Виходом державним виконавцем за місцем реєстрації боржника, вказаним у виконавчому документі, а саме АДРЕСА_2 , отримати підтвердження виконання рішення суду не вдалося, боржника не виявлено, двері квартири АДРЕСА_3 були зачинені та на стук ніхто не реагував (т. 1 а.с. 213).

Постановою державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Нагайчука М.В. від 29.10.2021 року за невиконання вимог виконавчого документа накладено на боржника ОСОБА_6 штраф у розмірі 3 400,00 грн. (т. 1 а.с. 217-219).

Відповідно до ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18).

Таким чином, враховуючи характер спірних правовідносин, дана скарга не підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку положень Розділу VII ЦПК України.

За вказаних обставин та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі за скаргою боржника ОСОБА_2 на неправомірні дії та скасування постанов Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратунської Л.Ю. про накладення штрафів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 - підлягає закриттю.

Керуючись ст. 255, 447-453 ЦПК України, ст. 16, 18, 19, 28, 29, 37, 39, 40, 63, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі з розгляду скарги боржника ОСОБА_2 на неправомірні дії та скасування постанов Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Таратунської Л.Ю. про накладення штрафів у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 - закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Суддя Т.В. Остапчук