Дата документу 20.08.2024 Справа № 336/3478/22
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1644/24 Головуючий у 1-й інстанції: Боєв Є.С.
Є.У.№336/378/22 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючої: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кухаря С.В.,

секретар: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву боржника ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення суду, стягувач АТ «Кредобанк»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2024 року,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2023 задоволено позов Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з останнього на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 24437/2019 від 21.05.2019 у розмірі 393 836,66 грн. та судовий збір у розмірі 5907, 55 грн.

13.03.2024 до суду звернувся представник боржника адвокат Монько Є.М. із заявою про відстрочення виконання рішення строком на один рік.

В обґрунтування заяви зазначає, що родина боржника є внутрішньо переміщеними особами, винаймають житло у м. Запоріжжі, що накладає додатковий тягар на родину. На утриманні боржника перебуває малолітній син, 2018 р.н. Будинок, в якому був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 у м. Оріхів Запорізької області, був частково зруйнований внаслідок обстрілу військовослужбовцями РФ.

Вважає, що факт втрати житла внаслідок військової агресії РФ, евакуація до міста Запоріжжя є надзвичайною подією і потребує від ОСОБА_1 додаткових зусиль на улаштування сімейного життя і додаткових матеріальних витрат, що відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України є підставою для надання відстрочки у виконанні рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Монько Є.М. про розстрочку виконання рішення суду.

Судове рішення мотивовано тим, що боржником не надано належних і допустимих доказів на підтвердження особливого характеру обставин, які істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим. Малолітня дитина народилася у боржника до укладання кредитного договору, а тому посилання на цю обставину є безпідставним. Заявником не надано доказів на підтвердження витрат на оренду житла, на розмір його заробітної плати. Пошкодження його житла у місті Оріхів, вимушена евакуація до м.Запоріжжя, оренда житла не є, на думку суду, достатньою підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Монька Є.М., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та задовольнити його заяву, відстрочивши виконання судового рішення на один рік. Вважає, що суд дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для відстрочення виконання судового рішення. Поза увагою суду залишилася та обставина, що м.Оріхів, Запорізької області, яке є зареєстрованим місцем його проживання, перебуває під постійними обстрілами Російської Федерації, його будинок зруйновано, внаслідок чого його родина вимушено виїхала до м. Запоріжжя. На його утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, він винаймає житло як внутрішньо переміщена особа, його установа перебуває в простої.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Кредобанк» Павленко С.В. вказав, що всі доводи скаржника зводяться до незгоду з оскаржуваним судовим рішенням, власного тлумачення діючого законодавства, власної оцінки обставин. Апелянт не надав жодних доказів щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали. Вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами і ухиляється від виконання судового рішення.

В засідання апеляційного суду представник стягувача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа в його електронний кабінет 25.07.2024. Клопотання про відкладення розгляду справи від стягувача не надходило. Суд визнав причини неявки представника стягувача неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, доводи боржника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив про її задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на такі обставини.

Встановлено, що рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду від 17 січня 2024 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № 24437/2019 від 21.05.2019 у розмірі 393 836,66 грн. та судовий збір у розмірі 5907, 55 грн.

09.02.2024 АТ «Кредобанк» отримало виконавчі листи (а.с. 247).

Звертаючись до суду із вказаною заявою боржник вказав, що факт втрати житла внаслідок військової агресії РФ, евакуація до міста Запоріжжя є надзвичайною подією і потребує від нього додаткових зусиль на улаштування сімейного життя, що відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України є підставою для надання відстрочки у виконанні рішення.

На підтвердження факту пошкодження житла в м.Оріхів, набуття статусу внутрішньо переміщеної особи боржник надав суду витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань, копію постанови про залучення його потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст.438 КК України, розпорядження голови обласної державної адміністрації, начальника Запорізької обласної військової адміністрації від 12.04.2024 про увільнення від виконання про садових обов`язків та оголошення простою на період дії воєнного стану.

Відмовляючи у задоволені заяви про відстрочку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких положення ст. 435 ЦПК України пов`язують можливість здійснити відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Проте колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Відстрочення виконання рішення означає перенесення виконання рішення суду на інший час.

При розгляді заяв щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому, суми щомісячного платежу, наявність яких має бути доведена боржником.

Строки такого відтермінування та сума щомісячних платежів знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду.

Надання розстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Водночас, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19, в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 295/5781/19.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19.

На думку апеляційного суду, обставини, на які посилається боржник, є істотними і такими, що значно ускладнюють виконання судового рішення.

Як встановлено судом, зареєстрованим постійним місцем проживання боржника є м. Оріхів, Пологівського району, Запорізької області, яке з 24.02.2022 і по теперішній час перебуває під постійними ракетними обстрілами Російської Федерації.

Внаслідок чергового ракетного обстрілу належний сім`ї боржника житловий будинок в м.Оріхів було зруйновано, за вказаним фактом відкрито кримінальне провадження за ст.438 ч.1 КК України, в якому боржника залучено як потерпілого.

Відповідно до довідки від 26.05.2022 №2303- ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу. Боржник як внутрішньо переміщена особа винаймає житло, несе додаткові витрати на його оренду, має на утриманні малолітню дитину, знаходиться в простої.

Вказані обставини в їх сукупності мають особливий характер, вимагають від боржника додаткових майнових зусиль для організації нормального побуту його і сім`ї і звичайно ускладнюють виконання судового рішення.

Відстрочка виконання судового рішення на один рік з дня ухвалення такого рішення не завдасть істотних збитків Банку,не створить занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника і не призведе до порушення балансу інтересів сторін кредитних правовідносин.

Реалізація боржником свого права на відстрочення виконання судового рішення не є підставою для висновку про зловживання процесуальними правами або про ухилення останнього від виконання судового рішення.

За таких обставин оскаржувана ухвала на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової про відстрочку виконання судового рішення на строк, що не перевищує одного року з дня ухвалення такого рішення.

Керуючись ст. ст. 374,375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2024 року по цій справі скасувати.

Відстрочити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 вересня 2023 року, яке набрало законної сили 17 січня 2024 року, до 17 січня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2024 року.

Головуюча: І.В. Кочеткова

Судді: М.С.Гончар

С.В.Кухар