Провадження № 22-ц/801/1503/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокуСправа № 127/20217/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Рибчинського В. П., Копаничук С. Г.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року, ухвалене у складі судді Воробйова В. В. у залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У липні 2023 року АТ «ОГС «Вінницягаз» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами було укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання ОСОБА_1 заяви-приєднання №09425VFB77AP016 від 01 січня 2016 року до умов договору розподілу природного газу. За умовами договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а останній зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному договором.

Протягом січня 2021 року - травня 2023 року АТ «Вінницягаз» надало послугу з розподілу природного газу ОСОБА_1 на загальну суму 1 904,71 грн, однак надані позивачем послуги були оплачені частково в розмірі 263,76 грн. Таким чином, станом на 01 липня 2023 року заборгованість відповідача перед АТ «Вінницягаз» за надані протягом 2021-2023 років послуги з розподілу природного газу складає 1 640,95 грн.

Оскільки заходи досудового врегулювання спору залишились без реагування з боку відповідача, позивач звернувшись в суд із даним позовом просив стягнути з ОСОБА_1 зазначений розмір заборгованості в сумі 1 640,95 грн., 3% річних в розмірі 48,49 грн., інфляційні втрати - 268,28 грн., а також вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2023 року позовні вимоги АТ «ОГС «Вінницягаз» були задоволені повністю.

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 січня 2024 року була задоволена, заочне рішення скасовано, справа призначена до розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року позовні вимоги АТ «ОГС «Вінницягаз» були задоволені повністю: стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Вінницягаз» борг за розподіл природнього газу у розмірі 1 957,72 грн та 2 684 грн судового збору.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що факт надання відповідачу послуг із розподілу природнього газу підтверджується відповідними доказами, при цьому відповідачем ОСОБА_1 дана обставина належними доказами не спростована. Відтак, позовні вимоги АТ «ОГС «Вінницягаз» про стягнення боргу за розподіл природнього газу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а також відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягають стягненню нараховані 3% річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні вимог позивача відмовити повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 05 червня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 07 червня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху, а матеріали цивільної справи витребувано з суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 червня 2024 року справу призначено до розгляду на 25 липня 2024 року в порядку письмового провадження, в подальшому розгляд справи відкладено на 29.07.2024 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до того, що він договорів із АТ «Вінницягаз» з 2016 року по теперішній час не підписував.

Судом не надана оцінка законності перетворення ПАТ «Вінницягаз» у АТ «Вінницягаз» та спосіб надання спеціального права на свою діяльність. Таке правонаступництво по факту є створенням нової юридичної особи з новим правовим статусом.

Жодних актів виконаних послуг ОСОБА_1 не підписував, а отже він не є боржником.

Послуга з розподілу газу надавалась відповідачу до 13 травня 2021 року, які були повністю оплачені, після чого об`єкт споживача був відключений від мережі і жодні послуги позивачем не надавались.

Окрім того позивачем незаконно нараховано три проценти річних та інфляційні втрати у період дії воєнного стану.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

Від позивача на адресу апеляційного суду надійшли додаткові пояснення у справі, у яких той просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, як не обґрунтовану.

Також позивач зазначив, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який необхідний споживачу час скористатись можливістю розпочати газоспоживання.

За умови припинення (обмеження) газопостачання шляхом встановлення інвентарної заглушки та її опломбування об`єкт споживача не втрачає статус підключеного до ГРМ і споживач має можливість у будь-який момент поновити отримання газу.

Таким чином, зважаючи на те, що у період виникнення у відповідача заборгованості за послугу з розподілу природного газу договір розподілу природного газу був чинним та відповідач не звертався у даний період до АТ «Вінницягаз» із заявою про його розірвання; на те, що належний споживачеві будинок був під`єднаний до газорозподільної мережі, відповідач мав обов`язок у спірний період щомісяця здійснювати оплату послуги з розподілу природного газу.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

01 січня 2016 року між ПАТ «Вінницягаз» та ОСОБА_1 було укладено договір розподілу природного газу шляхом підписання останнім заяви-приєднання №09425VFB77AP016 до умов договору розподілу природного газу. Адреса об`єкту: АДРЕСА_1 (а. с. 25-26, том 1).

За умовами договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а останній зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному договором (а. с. 18-23, том 1).

Згідно з п. 6.1. Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до акту №5067 припинено (обмежено) газопостачання та опломбовано вхідну засувку газопроводу (а. с. 34, том 2).

Зі змісту довідки АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» вбачається, що фактичний обсяг споживання природного газу споживача ОСОБА_1 ФО б/п:

- з жовтня 2019 року по вересень 2020 року включно становить 84,15 м. куб.;

- з жовтня 2020 року по вересень 2021 року включно становить 471,28 м. куб.;

- з жовтня 2021 року по вересень 2022 року включно становить 0 м. куб.

Розрахована оператором ГРМ величина річної замовленої потужності на 2021 рік - 314,0 м. куб.; на 2022 рік - 471,28 м. куб.; на 2023 рік - 314,0 м. куб (а. с. 30, том 1).

Відповідно до картки рахунку 361 за 01.01.2021-21.06.2023 року ОСОБА_1 ФО б/п за договором №09425VFB77AP016 має заборгованість за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1 640,95 грн. (а. с. 31-33, том 1).

Факт надання послуг з розподілу природного газу відповідачу підтверджується Актами наданих послуг за період з 31.01.2021 року по 31.05.2023 року (а. с. 34-62, том 1).

Позивачем неодноразово на адресу відповідача надсилались по два примірники актів наданих послуг за кожний календарний період (а. с. 66-141, том 1).

Відповідно до платіжних інструкцій № 46247 від 09 лютого 2021 року та №@2PL650692 від 29 квітня 2021 року ОСОБА_1 здійснював оплату за розподіл природного газу у загальному розмірі 263,76 грн (а. с. 64-65, том 1).

24 березня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» з клопотанням про призупинення дії договору через реконструкцію приміщення, з моменту пломбування вузла подачі газу та фіксації показників споживання на відповідний момент (а. с. 42, том 2).

Позиція суду апеляційної інстанції

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повній мірі.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Відповідно до п. 1.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодексу газорозподільних систем), договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Відповідно до п. 6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Згідно п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Пунктом 6.8. Типового договору розподілу природного газу визначено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з абз. 1 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

За змістом ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 та ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

За змістом ст. ст. 509, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства.

Із матеріалів справи встановлено, що факт надання послуг з розподілу природного газу відповідачу підтверджується Актами наданих послуг за період з 31.01.2021 року по 31.05.2023 року, а також платіжними інструкціями про часткову оплату за розподіл природного газу. За фактом надання послуг з розподілу природнього газу протягом січня 2021 року по травень 2023 року включно позивачем на адресу відповідача щомісячно надсилались по два примірники актів наданих послуг за кожний календарний період.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач виконав взяті на себе договірні зобов`язання перед відповідачем та надав послуги розподілу природного газу, водночас відповідач своїх зобов`язань не виконав та не оплатив послуги розподілу природного газу в повному обсязі, чим порушив умови договору.

Відповідно до абз. 1 п. 9 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції чинній на день звернення до суду з позовом) передбачено, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Разом з тим, відповідно до пункту 2.2. Договору розподілу обов`язковою умовою надання споживачу послуг з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільчої системи Оператора ГРМ. Таким чином припинення (обмеження) газопостачання шляхом встановлення інвентарної заглушки та її опломбування, об`єкт споживача не втрачає статус підключеного до ГРМ і споживач має можливість у будь-який момент поновити отримання газу.

Матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 звертався до позивача із заявою про розірвання договору розподілу природного газу, а тому підстави не сплачувати за послуги із розподілу природного газу відсутні, відтак доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що обрізання та заварювання труби газопостачання за адресою АДРЕСА_2 (фактичне відключення до газорозподільчої системи) було здійснене, як зазначає сам ОСОБА_1 , 26 грудня 2023 року (а. с. 40, том 2), тобто поза межами періоду, за який позивач просить стягнути заборгованість.

Покликання ОСОБА_1 на те, що місцевим судом не була надана оцінка законності перетворення ПАТ «Вінницягаз» у АТ «Вінницягаз» не заслуговує на увагу, адже в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначив, що 19 липня 2017 року Регулятором було видано постанову, якою змінено абревіатуру «ПАТ» на «АТ», тобто змінилася організаційно-правова форма юридичної особи, що не вимагало переукладання спірного договору.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем незаконно нараховано три проценти річних та інфляційні втрати у період дії воєнного стану, то апеляційний суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 у редакції, яка була чинна на момент виникнення заборгованості відповідача та звернення АТ «Вінницягаз» до суду із цим позовом, було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану неодноразово було продовжено, станом на день ухвалення постанови апеляційним судом в України продовжує діяти воєнний стан.

Відтак доводи скаржника у цій частині заслуговують на увагу, а нарахування позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат за період з 24 лютого 2022 року по травень 2023 року є безпідставним.

Як видно із розрахунків, наданих позивачем (а. с. 8-12, том 1), стягненню із ОСОБА_1 підлягають за період з червня 2021 року по 23 лютого 2022 року включно:

-червень 2021: 3,11 грн - 3% річних; 18,93 грн - інфляційні втрати;

-липень 2021: 2,98 грн - 3% річних; 18,85 грн - інфляційні втрати;

-серпень 2021: 2,84 грн - 3% річних; 18,99 грн - інфляційні втрати;

-вересень 2021: 2,72 грн - 3% річних; 18,14 грн - інфляційні втрати;

-жовтень 2021: 2,59 грн - 3% річних; 17,51 грн - інфляційні втрати;

-листопад 2021: 2,45 грн - 3% річних; 17,08 грн - інфляційні втрати;

-грудень 2021: 2,33 грн - 3% річних; 16,54 грн - інфляційні втрати;

-січень 2022: 3,45 грн - 3% річних; 24,60 грн - інфляційні втрати;

-лютий 2022: 1,84 грн - 3% річних (2,24 грн : 28 днів) х 23 дні); 18,82 грн - інфляційні втрати (22,90 грн : 28 днів) х 23 дні),

що становить три відсотки річних у розмірі 24,31 грн та інфляційні втрати у розмірі 169,46 грн, а разом складає 193,77 грн.

Таким чином стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 834,72 грн, з яких 1 640, 95 грн - основна сума заборгованості, 24,31 грн - три відсотки річних, 169,46 грн - інфляційні втрати.

На викладені вище обставини щодо нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат суд першої інстанції уваги не звернув, а тому оскаржуване рішення підлягає зміні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржуване рішення суду першої інстанції змінити у частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, трьох відсотків річних, а також розподілу судових витрат.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки за результатами апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції позовні вимоги підлягають задоволенню на 93,7% (1 834,72 грн х 100%) : 1 957,72 грн), з відповідача на користь позивача слід пропорційно стягнути 2 514,91 грн (2 684 грн х 93,7%) сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню на 6,3% (123,34 грн х 100%) : 1 957,72 грн), з позивача на його користь слід стягнути 253,64 грн (4 026 грн х 6,3%) сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. 141 ЦПК України).

Таким чином із ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути різницю судового збору у розмірі 2 261,27 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 травня 2024 року у частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованості за розподіл природнього газу, а також в частині розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» заборгованість за послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 834,72 грн, з яких 1 640, 95 грн - основна сума заборгованості, 24,31 грн - три проценти річних, 169,46 грн - інфляційні втрати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» різницю судових витрат зі сплати судового збору у судах першої та апеляційної інстанції у розмірі 2 261,27 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз», , юридична адреса пров. Костя Широцького, 24, м. Вінниця.

Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 .

Головуючий В. В. Оніщук

Судді С. К. Копаничук

В. П. Рибчинський