Номер провадження 2/725/161/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2024 року.Першотравневий районний суд м.Чернівці

в складі:

головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.

при секретарі Демчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» (юридична адреса: м.Київ вул.Набережно-Лугова,8; адреса для листування: м.Київ проспект Ю.Гагаріна,23, а/с57) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаними вище позовом.

Посилався на те, що 23.12.2019 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №8882362, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачці кредит, на наступних умовах: сума кредиту - 6000грн.; строк позики - 30 днів, із відповідною базовою процентною ставкою 1,6% в день та розміром акційних процентів 0,96% в день. Розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день.

Разом з тим, відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку із чим у неї станом на 14.07.2020 виникла заборгованість у розмірі 11880грн., з яких: 6000грн. заборгованість за основним боргом; 2880грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими базовими процентами; 3000грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику.

10.07.2020 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №10072020, за умовами якого останнє набуло права вимоги за кредитними договорми, в тому числі і за договором позики №8882362 від 23.12.2019.

Оскільки на даний час зобов`язання відповідачкою не виконані, просив суд стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 13887,59грн., а також 2481грн. сплаченого судового збору та 10000грн. витрат на правничу допомогу.

19.04.2024 відповідачка ОСОБА_1 подала до суду відзив (а.с.80-86).

Зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки нею ще 11.01.2020 у пільговий період було повернуто ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» кредитні кошти у розмірі 6000грн.

Отже, з 2020 року у неї немає жодних боргових зобов`язань перед ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів», а тим більше, перед ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал».

Вважає дії позивача неправомірними, оскільки йому на час звернення до суду із даним позовом було достеменно відомо про відсутність у неї заборгованості.

Так, 20.01.2021 приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» заборгованості за кредитним договором №8882362 від 23.12.2019.

Проте рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22.02.2022 її позов задоволено та вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

При цьому судом встановлено, що у неї немає заборгованості за кредитним договором №8882362 від 23.12.2019.

Більше того, звертала увагу суду на те, що позивачем пропущено строки на звернення до суду із даним позовом.

Враховуючи відсутність у неї заборгованості, просила у задоволені позову відмовити.

20.05.2024 представник ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надав письмові пояснення.

Посилався на те, що доводи відповідачки, викладені у відзиві є надуманими та необґрунтованими.

Так, ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження оплати заборгованості за договором позики №8882362, а всі інші документи надані нею до відзиву (виконавчий напис, рішення суду, постанова про відкриття виконавчого провадження, тощо) не стосуються предмету спору, а тому не можуть братись судом до уваги під час ухвалення рішення по справі.

Окрім того, відповідно до п.1 Додаткової угоди до договору факторингу, дія договору продовжувалась на кожен наступний календарний рік, а тому на момент підписання реєстру прав вимоги 14.07.2020 договір факторингу діяв.

Також через обставини, які зумовлені пандемією та воєнним станом законодавцем продовжено строки позовної давності.

Просив позов задовольнити.

Розгляд справи відбувався у відсутність сторін.

16.05.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Також відповідачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, де просила розглядати справу у її відсутність, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав:

23.12.2019 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №8882362, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.7-23).

Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» надало відповідачці кредит, на наступних умовах: сума кредиту - 6000грн.; строк позики - 30 днів, із відповідною базовою процентною ставкою 1,6% в день та розміром акційних процентів 0,96% в день. Розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день (п.2 Договору).

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).

Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , уклавши договір №8882362 від 23.12.2019 в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодилась з умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, відтак укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідачки, а тому на думку суду, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України та частиною 1 статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання

У відповідності до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

10.07.2020 між ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №10072020 (а.с.28-35).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимог №105 від 14.07.2020, ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №8882362 від 23.12.2019 у розмірі 11880грн., з яких 6000грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 2880грн. сума заборгованості по процентам за користування кредитом; 3000грн. сума заборгованості по простроченими процентами (а.с.36).

Разом з тим, під час розгляду справи, судом встановлено, що у відповідачки ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги була відсутня заборгованість за кредитним договором №8882362 від 23.12.2019, при цьому суд виходить з наступного:

Так, із довідки ПАТ КБ «Приват Банк» вбачається, що ОСОБА_1 було здійснено переказ коштів зі своєї картки у розмірі 6028грн. (а.с.117-118). Згідно пояснень відповідачки, вказані кошти нею були перераховані на рахунок ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» у якості виконання зобов`язань за кредитним договором №8882362, однак надати докази, які підтверджують вказаний факт вона змоги не має, оскільки вони були нею втрачені, а зі спливом часу їх відновити неможливо.

Відповідно до частин першої, п`ятої-шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

ТОВ «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» на підтвердження неналежного виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором №8882362 надано до матеріалів позову розрахунок заборгованості, здійснений його представником (а.с.24-25).

Разом з тим, на думку суду, вказаний розрахунок є неналежним доказом у вказаній справі, оскільки він здійснений позивачем самостійно та не характеризується органічним зв`язком процесуальної форми засобів доказування та законності отримання інформації про факт, який має значення для справи, а саме: наявність заборгованості за кредитом.

Враховуючи те, що позивачем не надано Графіку платежів за Кредитним договором, Розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів» ще до відступлення права вимоги за кредитним договором, суд не може надати їм належну оцінку, у зв`язку із чим приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Параметри позики, порядок і графік її повернення та сплати процентів визначено умовами Договору №8882362. Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (п.10 Договору). Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладання цього Договору йому зрозуміло (п.п.4.2,4.3 Договору).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що саме Правила надання грошових коштів у позику, які були надані позивачем до позову, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи договір.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці правила надання грошових коштів у позику (пільговий період, програма лояльності, тощо), надані Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

За змістом положень ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору належними і допустимими доказами представником позивача не підтверджено заборгованість відповідачки у заявленому ним розмірі.

Згідно вимог ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК україни судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (на професійну правничу допомогу), покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що суд прийшов до переконливого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, відсутні і підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача судового збору та витрат на правничу допомогу.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія» «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич