ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7417/24 Справа № 210/6427/23 Суддя у 1-й інстанції - Чайкіна О.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/6427/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Остапенко В.О., Тимченко О.О.

сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів",

відповідачка ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року, яке ухвалено суддею Чайкіною О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 25 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 08.11.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №.

Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 8 листопада 2021 р, на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 8 листопада 2021р. та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника.

Дані Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст.641, 644 Цивільного кодексу України, укласти договір позики на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою - Потенційним позичальником заявки на сайті Товариства: www.nioneyboom.ua (далі - Сайт Товариства) на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані Правила. Електронний договір укладається на сайті ТОВ «ІНФІНАНС» за однією з наведених далі електронних адрес: www .moneyboom.ua з використанням ITC.

24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу № 24/11-22 , у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 63580 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55580 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею.

Крім того, ОСОБА_1 уклала з АТ «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 квітня 2019р., підписанням якого погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщенні для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті "Урядовий кур`єр" №105, 09.06.2017 (із усіма змінами доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків.

Згідно з умовами Кредитного договору Первісний кредитор надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору та Правил.

25.04.2023 між AT «УКРСИББАНК» та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №236, у відповідності до умов якого, AT «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №236 від 25.04.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7104.09 грн., з яких: 3502.27 грн. - заборгованість за основним боргом; 3601.82 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 70 684, 09 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів суму заборгованості у розмірі 70 684,09 грн., яка складається з:

- заборгованість за Договором позики № від 08.11.2021р. в розмірі 63 580,00 гри., з яких: 8 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55 580,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- заборгованості за Кредитним договором № 0 від 12.04.2019 в розмірі 7 104,09 гри., з яких: 3 502,27 грн. - заборгованість за основним боргом; 3 601,82 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано відсутність належних доказів на підтвердження укладення договорів та наявності заборгованості за кредитами. Вважає, що належними доказами, які підтверджують перерахування відповідачу певної суми коштів, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказує, що відсотки за користування кредитом нараховувалися після закінчення терміну кредитування, що суперечить висновкам, викладеним в постановах Великої Палати Верховного Суду. Зазначає, що розмір відсотків за кредитом значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та позивач не звертався до неї із вимогою про дострокове погашення боргу.

Також, вважає, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, оскільки у ній відсутні відомості щодо досудового врегулювання спору та підтвердженя про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08.11.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 8 листопада 2021 року, на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від 8 листопада 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису Позичальника (а.с.9-10).

Згідно Умов Договору, ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 8000 грн. строком 10 днів, строк дії Договору 3 роки. Вищезазначеним договором також передбачено відсоткова ставка за порушення умов договору та графік платежів. Графік платежів представлений у формі Додатку №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.

До цього кредитного договору додатком йде Заява-Анкета на отримання кредиту та довідка про ідентифікацію, з якої вбачається, що відповідач підтвердила, що є клієнтом ТОВ «ІНФІНАНС» з яким уклала договір від 08.11.2021 ідентифікований ТОВ «ІНФІНАНС» . З зазначеної довідки також вбачається, що договір підписаний ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 9n9v3r(а.с.11-12).

До позову долучено і паспорт споживчого кредиту до договору від 08.11.2021р., де розділи 4 та 6 підтверджують розмір процентів, який визначено кредитним договором № /4 від 08.11.2021р. (а.с. № 14).

Відповідно до Додатку №1 до кредитного договору № /4 від 08.11.2021р. термін платежу встановлений до 18.11.2021 року (а.с. 13).

24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22 , у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.17-19).

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 63580 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55580 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.21,22,26).

Крім того, ОСОБА_1 уклала з АТ «УКРСИББАНК» Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 квітня 2019 року, підписанням якого погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників AT «УКРСИББАНК» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщенні для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті "Урядовий кур`єр" №105, 09.06.2017 (із усіма змінами доповненнями): - умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування погашення; - умовами відкриття та розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків (а.с.33-36).

Як вбачається з Анкети-Заяви від 12.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Банку щодо надання їй суми кредиту у розмірі 7900 грн. (а.с.27).

До договору про надання споживчого кредиту долучено і паспорт споживчого кредиту від 12.04.2019 року, де розділи 4 та 6 підтверджують розмір процентів, який визначено Анкетою-Заявою від 12.04.2019 року (а.с. 30-32).

Згідно Додатку №1 до Договору №0 від 12 квітня 2019 року встановлено графік платежів та розмір комісії (а.с.37-39).

25.04.2023 року між AT «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №236, у відповідності до умов якого, AT «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с.43-47).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №236 від 25.04.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до Відповідача в сумі 7104.09 грн., з яких: 3502.27 грн. - заборгованість за основним боргом; 3601.82 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з факту отримання позичальницею кредитних коштів за Договором позики № від 08 листопада 2021 року та Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 квітня 2019 року та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальницею в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідачки повернення заборгованості за кредитними договорами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 08.11.2021 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики №, шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, в якості аналога власноручного підпису Позичальника (а.с.9-10).

Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 12 квітня 2019 року підписано позичальницею ОСОБА_1 , власноручно та доказів на спрост ування цього суду не надано, а тому колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної карги щодо відсутності у справі доказів укладеня вказаних кредитних договорів.

Підписавши кредитні договори, відповідачка погодилася з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «ІНФІНАНС» та АТ «УКРСИББАНК».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

24.11.2022 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 24/11-22 , у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНФІНАНС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.17-19).

25.04.2023 року між AT «УКРСИББАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №236, у відповідності до умов якого, AT «УКРСИББАНК» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження AT «УКРСИББАНК» за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с.43-47).

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідачка ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до Реєстру боржників від 24.11.2022 до Договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 63580 грн., з яких: 8000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 55580 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с.21,22,26).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу №236 від 25.04.2023 Реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7104.09 грн., з яких: 3502.27 грн. - заборгованість за основним боргом; 3601.82 грн. - заборгованість за відсотками; 0 грн. - заборгованість за комісіями.

Наданий розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками повністю узгоджується із витягом з реєстрів прав вимоги № 24/11-22 від 24.11.2022 та №236 від 25.04.2023 (а.с.21,47).

З вимог позивача вбачається, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не нараховувало ніяких сум заборгованості за кредитними договорами відносно позичальниці, а вказаний розмір заборгованості є незмінним з моменту отримання ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за договорами кредиту.

Встановлено, що, станом на дату звернення позивача до суду з цією заявою, відповідачка ОСОБА_1 не погашала заборгованість за кредитними договорами, остання є незмінною з моменту відступлення прав вимоги до ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів".

З огляду на зазначене, з урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про укладення та підписання ОСОБА_1 кредитних договорів з відповідними фінансовими установами, невиконання позичальницею своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у неї боргових зобов`язань перед позивачем, який набув прав вимоги за вищевказаними кредитними договорами за договорами відступлення прав вимоги.

Вищевказані кредитні договори укладені між відповідачкою та відповідними фінансовими установами, кожен із них містить суму основного зобов`язання, відсотки за користування кредитними коштами та строки їх повернення та нарахування.

Твердження відповідачки про те, що позивач не довів належними доказами розмір заборгованості за кредитними договорами на увагу не заслуговують, з огляду на вищевикладене.

Враховуючи те, що за умовами вищезазначених договорів відповідачка отримав кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заборгованість за основним боргом на підставі вищезазначених договорів підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої ст. 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст.1050 ЦК України.

Як передбачено Договором позики № від 08 листопада 2021 року, строк користування кредиту становить 10 днів та розрахунок відсотків проведено за період з 08 листопада 2021 року по 18 листопада 2021 року , тобто в межах строку, узгодженого сторонами, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів не приймаються.

Як передбачено Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 12 квітня 2019 року строк кредитування становить 48 місяців та останнім днем поверненя кредиту є 12 квітня 2023 року, тобто розрахунок відсотків проведено в межах строку, узгодженого сторонами, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині колегією суддів не приймаються.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір відсотків за кредитом значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та позивач не звертався до неї із вимогою про дострокове погашення боргу, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки відсотки нараховано у відповідності до умов Договору та позов до суду подано 21 листопада 2023 року, тобто після закінчення строку кредитування та позивачем не ставиться питання про достроковк стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про те, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України, оскільки у ній відсутні відомості щодо досудового врегулювання спору та підтвердженя про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача, є надуманими та спростовуються текстом позовної заяви (а.с. 7).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідачки вищезазначеної заборгованості за кредитом, розмір якої нею не спростовано в апеляційній інстанції.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 липня 2024 року зупинено дію рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року до ухвалення судового рішення у справі апеляційним судом, а тому колегія суддів поновлює дію цього рішення суду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року - залишити без змін.

Поновити дію рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 березня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2024 року.

Головуючий:

Судді: