Справа №504/4208/22
Провадження №4-с/504/11/24
Комінтернівський районний суд Одеської області
УХВАЛА

30.05.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенко В.К.,

секретаря- Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець Парфьонов Георгій Володимирович, про визнання дій та бездіяльності неправомірною, визнання скасованим дозволу на примусове проникнення до всіх приміщень, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою.

Скарга обгрунтована тим, що у грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в якому просила суд визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на: одну четверту частку меблів, побутової техніки та речей, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , 168-B, 168-в, АДРЕСА_2 , а саме: диванів; ліжок; крісел; столів; стільців; шаф; тумб; комодів; дзеркал; систем кондиціонування; електрогенераторів; телевізорів; музичних центрів; мікрохвильових печей; кавоварок; чайників; холодильників; пральних машин; кухонного обладнання та приладдя; барних стійок; люстр; скульптур; картин; килимів; фонтанних груп; лавок; гойдалок; садового приладдя; апаратури для відтворення звуку; за адресою: АДРЕСА_3 ; за адресо: АДРЕСА_4 (нежитлове приміщення цокольного поверху та підвального приміщення); одну четверту частку грошових коштів, розміщених на банківських рахунках (поточних та вкладних), рахунках у цінних паперах, відкритих на ім`я ОСОБА_3 та на ім`я ОСОБА_1 .

03.04.2023 року від позивача надійшла заява про забезпечення доказів, в обґрунтування заяви посилався на те, що предметом спору є, зокрема, належне спадкодавцю ОСОБА_3 рухоме майно за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 -B, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_3 ; за адресо: АДРЕСА_4 . З часу відкриття спадщини відповідач самоуправно привласнив собі спадкове рухоме майно та одноосібно ним користується, в тому числі для отримання прибутку. Частину спадкового майна відповідач взагалі вивіз у невідомому напрямку, ймовірно, з метою продажу. Протиправні дії відповідача створюють загрозу втрати чи пошкодження спадкового майна. Заявник зазначила, що точний перелік рухомого майна необхідно встановлений шляхом здійснення його опису, проведеного державним або приватним виконавцем.

Позивач просила суд в якості забезпечення доказів по справі № 504/4208/22 провести опис майна у всіх приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 -B, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 ; за адресою: АДРЕСА_3 ; за адресою: АДРЕСА_4 та на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 -B, АДРЕСА_5 -, АДРЕСА_6 , АДРЕСА_5 /, АДРЕСА_5 за кадастровими номерами: :31:009:0037, :31:009:0035, :31:009:0034, :31:009:0043, :31:009:0040, :31:009:0038, :31:009:0045, :31:009:0044, :31:009:0033, :31:009:0046, :31:009:0048, :31:009:0047, :31:009:0049, :31:009:0039, :31:009:0041, :31:009:0036, :02:001:1624, шляхом складання акту державного або приватного виконавця та у разі необхідності надати дозвіл державним або приватному виконавцю на примусове проникнення до зазначених приміщень та земельних ділянок.

Комінтернівським районним судом Одеської області ухвалою від 03 квітня 2023 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності задоволено.

Забезпечено позов шляхом опису майна у всіх приміщеннях за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 (нежитлове приміщення цокольного поверху та підвального приміщення); АДРЕСА_3 та на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 за кадастровими номерами: :31:009:0037, :31:009:0035, :31:009:0034, :31:009:0043, :31:009:0040, :31:009:0038, :31:009:0045, :31:009:0044, :31:009:0033, :31:009:0046, :31:009:0048, :31:009:0047, :31:009:0049, :31:009:0039, :31:009:0041, :31:009:0036, :02:001:1624, шляхом складання акту державного або приватного виконавця.

Надано дозвіл державним або приватному виконавцю на примусове проникнення до всіх приміщень за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_4 (нежитлове приміщення цокольного поверху та підвального приміщення); АДРЕСА_3 та на земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_2 за кадастровими номерами: :31:009:0037, :31:009:0035, :31:009:0034, :31:009:0043, :31:009:0040, :31:009:0038, :31:009:0045, :31:009:0044, :31:009:0033, :31:009:0046, :31:009:0048, :31:009:0047, :31:009:0049, :31:009:0039, :31:009:0041, :31:009:0036, :02:001:1624.

ОСОБА_1 оскаржено до суду апеляційної інстанції ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2023 року.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 року (ухвалою 21.08.2023 року виправлені технічні описки в Постанові) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 03 квітня 2023 року в частині надання дозволу державному або приватному виконавцю на примусове проникнення до всіх приміщень скасувати та в цій частині ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом надання дозволу державному або приватному виконавцю на примусове проникнення до всіх приміщень відмовлено.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 23 лютого 2023 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови та виключивши з абзацу другого резолютивної частини ухвали слова забезпечити позов, доповнивши цей абзац словами забезпечити докази , після слів шляхом опису доповнити спадкового.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Скаржник вважає, що приватний виконавець Парфьонов Г.В. 27.07.2023 року своєю постановою закінчив виконавче провадження з виконання ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2023 року, при цьому, як на думку скаржника, не врахував викладене у Постанові Одеського апеляційного суду від 17.07.2023 року.

Окрім того, скаржник вважає, що оскільки судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції в частині надання дозволу виконавцю на проникнення до приміщень, то дії виконавця є неправомірними.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 08.11.2023 року скаргу прийнято до свого провадження.

У судовому засіданні 05.02.2024 року представник скаржника адвокат Хайнак В.Д. просив суд передати справу за підсудністю до Любашівського районного суду Одеської області, однак обгрунтування зобов`язався надати у наступне судове засідання.

Розгляд справи призначено на 30.07 2024 року.

22.07.2024 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання адвоката Хайнак В.Д. в інтересах ОСОБА_1 про передачу справи до Любашівського районного суду Одеської області.

Мотивуванням клопотання стало те, що Комінтернівським районним судом Одеської області (суддя Вінська Н.В.) ухвалою від 11.01.2024 року цивільну справу № 504/4208/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - передано до Любашівського районного суду Одеської області.

Сторони повідомлені про дату, час та місце розгляду даного клопотання, в судове засідання не з`явились, їх відсутність не перешкоджає суду розглянути клопотання по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Таким чином, скарга розглядається судом, який розглянув справу.

На думку суду це правило має застосовуватись і в тому випадку, якщо справа ще розглядається судом першої інстанції по суті.

Водночас, судом встановлено, що справа № 504/4208/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , по суті не розглянута.

Крім того, Комінтернівським районним судом Одеської області (суддя Вінська Н.В.) ухвалою від 11.01.2024 року цивільну справу № 504/4208/22 - передано до Любашівського районного суду Одеської області за підсудністю.

Разом із тим, ухвалою колегії судді Одеського апеляційного суду від 03.04.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Слободяніка О.І. в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.01.2024 року у справі № 504/4208/22 про передачу справи до Любашівського районного суду Одеської області.

Таким чином, питання юрисдикції справи станом на теперішній час не вирішено судом апеляційної інстанції, що, на думку суду, перешкоджає об`єктивному розгляду скарги по суті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 (провадження № 61-18470св21) вказано, що тлумачення пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ - пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 (провадження № 61-5752сво21) вказано, що «метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи. Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у конкретній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи. Разом із тим необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статі і 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду».

Суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховний Суд у складі Колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.09.2023 року по справі №588/1156/21.

При вирішенні питання про зупинення провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд повинен дослідити наявні у справі докази, з`ясувати обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, встановити тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи, врахувати строки розгляду справи з метою додержання критерію їх розумності з метою недопущення порушення прав інших учасників справи та недопущення затягування судового розгляду.

Суд вважає, що в теперішній час спірним є питання юрисдикції Комінтернівського районного суду Одеської області на розгляд по суті цивільної справи № 504/4802/22, і тому до вирішення судом апеляційної інстанції питання законності/незаконності передачі справи Любашівському районному суду Одеської області, розгляд справи за скаргою ОСОБА_4 на дії приватного виконавця Парфьонова Г.В. є неможливим.

Тому провадження у цій справі слід зупинити.

На підставі наведеного, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, ст. ст. 258-260, 353, 450 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження - Приватний виконавець Парфьонов Георгій Володимирович, про визнання дій та бездіяльності неправомірною, визнання скасованим дозволу на примусове проникнення до всіх приміщень, - до розгляду Одеським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.01.2024 року про передачу до Любашівського районного суду Одеської області справи за підсудністю

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів від дня її проголошення.

Суддя В. К. Барвенко