Справа №642/2955/21
Провадження №2/639/82/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів Волкової С.І., Кравченко А.Л., Кобзар І.І.,

представників позивача ОСОБА_1 , Швидкого О.В., ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2021 року представник позивача Харківської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 , в якому просить суд зобов`язати відповідача за власний рахунок знести надбудови вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 , привівши до попереднього стану вказаний будинок відповідно до поверхового плану з експлуатацією приміщень на вказану будівлю станом на 21.06.1951 року із матеріалів інвентаризаційної справи №32789, що знаходиться у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 року № 2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15 (зі змінами та доповненнями), (що діяло на момент виявлення порушення Правил благоустрою міста Харкова) Інспекція з благоустрою утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустроюй та/або погіршенням їх наявного стану. Окрім іншого, відповідно до п. 3.3.7 цього Положення, Інспекцій з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради має право виявляти факти самочинного будівництва. У зв`язку з ухваленням Харківської міською радою рішення від 30.12.2020 №19/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» створено Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради і припинено діяльність Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, перейменовано Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради. При цьому відповідно до ст. 19 ЦК України Харківська міська рада має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи ввід порушень і протиправних посягань, і реалізуючи це право і законодавчо визначені повноваження щодо самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів, виявляє факти самочинного будівництва, а зібрані Інспекцією з благоустрою докази використовуються з метою підтвердження зазначеного порушення.

Так, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 належить: однокімнатна квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м.; трикімнатна квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 66,3 кв.м., житловою площею 50.9 кв.м. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.10.2019 зареєстровано зміни, а саме: загальну площу 31,8 кв.м., житлову площу 20,0 кв.м. змінено на загальну площу 63,3 кв.м., житлову площу 50.9 кв.м.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 року № 504/11 (зі змінами та доповненнями) начальником Інспекції з благоустрою видано направлення № 13-Н від 29.09.2020 року для проведення перевірки благоустрою міста Харкова, а саме прибудинкової території та фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведеної головними спеціалістам-інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради перевірки встановлено факт проведення будівельних робіт з реконструкції (зміна геометричних розмірів) будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом будівництва надбудов вище першого поверху вказаного будинку без декларативно-дозвільних документів. Внаслідок вказаних дій будинок літ. «Б-1» став двоповерховою будівлею із мансардою (горищем).

В Реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, наявне повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті (від 06.11.2018 року № ХК 19): «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 », Також відповідно до цього Реєстру встановлено: клас наслідків будівлі CC1 замовник фізична особа підрядник - ОСОБА_4 , містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - відсутні; техніко-економічні показники: загальна площа - 297,2 кв.м., житлова площа - 148,3 кв.м., вартість основних засобів, які приймаються в експлуатацію - 842 кв.м. (поверховість не вказано). Інспекторами з благоустрою складено Припис із вимогою про усунення у 5 денний строк порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій міста Харкова № 13-П від 30.09.2020 року. Після спливу зазначеного строку інспекторами з благоустрою було складено Акт 13-А перевірки благоустрою міста Харкова від 06.10.2020 року із зазначенням вищевстановлених фактів, а також вказано, що вимоги приписів не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції з благоустрою не надходила. Службовою запискою Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради від 14.05.2021 року б/н надано відомості про актуальний стан будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з матеріалами фотофіксації (додаток № 1 до зазначеної службової записки) станом на 14.05.2021 року будівельні роботи з реконструкції житлового будинку літ. «Б-1» завершені, здійснено зовнішнє декоративне оздоблення фасаду. Враховуючи вищевикладене, Харківська міська рада, реалізовуючи право на самозахист цивільних прав на підставі ст. 19 ЦК України, здійснюючи повноваження щодо самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів на підставі ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», встановила факт самочинного будівництва, а саме: роботи з реконструкції (зміна геометричних форм) будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом будівництва надбудов вище першого поверху вказаного будинку без декларативно-дозвільних документів.

Як зазначено в позові, в підсумку, земельна ділянка за вищевказаною адресою, на якій розміщено будинок літ. «Б-1», є комунальною власністю, тому здійснення будь-яких будівельних робіт є порушенням права власності територіальної громади міста Харкова. Так реконструкція без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, та належно затвердженого проекту безпосередньо впливає на надійність та безпечність експлуатації будинку літ. «Б-1». Отже приведення будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану, передбаченого поверховим планом з експлікацією приміщень цієї будівлі, шляхом знесення самочинного будівництва позивач вважає обґрунтованим способом захисту права власності територіальної громади міста Харкова на земельну ділянку.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови - передано до Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відповідно до супровідного листа Ленінського районного суду м. Харкова від 24.05.2021 року вищевказані матеріали цивільної справи направлені на адресу Жовтневого районного суду м. Харкова та отримані останнім 10.06.2021 року.

Відтак, для розгляду даної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.06.2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову представника позивача Харківської міської ради у цивільній справі №642/2955/21 за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови відмовлено.

Разом з тим, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.06.2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови. Призначено підготовче засідання.

15.09.2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час судового засідання 29.11.2021 року представником відповідача ОСОБА_4 адвокатом Микитюк В.О. подані доводи (письмові пояснення), в яких останній зазначив, що будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 , було проведено виключно на підставі зареєстрованого повідомлення в Реєстрі будівельної діяльності, розміщеної на офіційному веб-сайті держархбудінспекції України, («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року (повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті (від 06.11.2018 № ХК 19): «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ). Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно до частини першої зазначеної статті, не вимагається. Таким чином будівельні роботи за адресою АДРЕСА_1 були проведені на підставі поданого до Держархбудінспекції України повідомлення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06.12.2021 року клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_5 про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи задоволено. Призначено у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови судову будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизу. Провадження у цивільній справі на час проведення експертизи - зупинено.

14.02.2022 року з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» повернуто матеріали зазначеної цивільної справи разом з клопотанням експерта про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Відтак, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2022 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови. Призначено судове засідання.

21.04.2023 року з Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» надійшло повідомлення про неможливість надання висновку експерта №947.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.08.2023 року зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати суду докази на підтвердження наступних обставин на час розгляду справи: Чи виокремлена земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Конторська, 24, як окремий об`єкт та чи присвоєно їй кадастровий номер; Чи зареєстровано право власності або користування на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і за якими особами.

Витребувані докази надані на адресу суду.

У судовому засіданні представники позивача Харківської міської ради надавали вступне слово, в якому підтримали позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на обставини, які викладені у позовній заяви, а також наголошували, що вказаний позов спрямований саме на захист права власності Харківської міської ради на землю.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокат Красінський І.С. надав вступне слово, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, вважав його безпідставним та необґрунтованим належними доказами з боку позивача, від подальшого направлення справи для проведення експертизи відмовився, просив не розглядати повторно клопотання про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 року № 2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15 (зі змінами та доповненнями) Інспекція з благоустрою утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустроюй та/або погіршенням їх наявного стану (т.1, а.с. 9-13, 24-26).

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (час формування 09.10.2020), наданої до позову за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 за ОСОБА_4 , а також ряд квартир за іншою адресою. Дані реєстру не містять вказівки на будинок «Б-1» за вказаною адресою (т.1, а.с. 27-29).

Згідно з Приписом №13-П про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території м. Харкова від 30.09.2020 року, складеним головними спеціалістами-інспекторами Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, проводилась перевірка благоустрою м. Харкова, а сме прибудинкової території та фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 і встановлено факт порушення Правил благоустрою території м. Харкова, а саме виконання робіт на фасаді будівлі та прибудинковій території по АДРЕСА_1 без дозволу в викладена вимога: негайно зупинити проведення робіт; прибрати будівельне сміття та будівельні матеріали на прибудинковій території біля будинку (т.1 а.с.39).

Актом №13-А перевірки благоустрою міста Харкова від 06.10.2020 року, складеного інспекторами Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, на підставі до направлення начальника Інспекції №13-Н від 29.09.2020, ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», параграфу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 року № 504/11 (зі змінами та доповненнями) проведено перевірку прибудинкової території та фасаду будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що об`єкт (елемент) благоустрою являє собою прибудинкову територію та фасад будинку «літ. Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 . Вказано, що ОСОБА_4 належать квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , при цьому в трикімнатній квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані 14.10.2019 року зміни: загальну площу 31,8 кв.м , житлову площу 20,0 кв. м змінено на загальну площу 63,3 кв.м, житлову площу 50,9 кв.м. В Реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, наявне повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті (від 06.11.2018 року № ХК 19): «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ». Також відповідно до цього Реєстру встановлено: клас наслідків будівлі CC1 замовник фізична особа; підрядник - ОСОБА_4 , містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - відсутні; техніко-економічні показники: загальна площа - 297,2 кв.м., житлова площа - 148,3 кв.м., вартість основних засобів, які приймаються в експлуатацію - 842 кв.м. (поверховість не вказано). В реєстрі містобудівних умов та обмежень, розміщеному на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови, виконавчого комітету, відсутня інформація щодо об`єкта за вказаною адресою. За результатами перевірки встановлено факт проведення будівельних робіт з реконструкції (зміна геометричних розмірів) будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 шляхом будівництва надбудов вище першого поверху вказаного будинку без декларативно-дозвільних документів. Внаслідок вказаних дій будинок літ. «Б-1» став двоповерховою будівлею із мансардою (горищем). Вимоги припису (т.1 а.с.39) із вимогою про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою територій міста Харкова №13-П від 30.09.2020 не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції з благоустрою не надходила. Відомості про особу, яка вчинила порушення - ОСОБА_4 . ЩЗа результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п.1 ч.1 ст. 16, п.1,2 ч.2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» п.5.7.1.1., п.6.3.1. Правил благоустрою міста Харкова. До акту додані матеріали фіксації

(т.1 а.с.30-39).

Відповідно до службової записки Управління земельних відносин Департаменту від 02.03.2021 року № 565/0/553-21 розглянуто службову записку інспекції з благоустрою №118 щодо надання інформації стосовно оформлення прав на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 згідно доданої план-схеми, у відповідь на яку повідомляється, що інформація щодо укладених договорів оренди землі на земельну ділянку, яка розташована по АДРЕСА_1 , в Управління земельних відносин Департаменту відсутня. Інформації щодо реєстрації прав на земельну ділянку по АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відсутня. Рішень щодо продажу земельних ділянок за запитував параметрами Харківською міською радою не приймалось (т.1, а.с.53).

Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області відділу у м. Харкові від 09.03.2021 року № 501/116-21 у відділі не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 55).

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради № 8464/0/226-21 будь-які проекти рішень з питань надання земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 у власність або користування для розміщення, здійснення будівництва, збереження зазначеного листі об`єкта по не готувались (т.1, а.с. 54).

Згідно з листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту від 07.05.2021 року №393/0/250-21 в Реєстрі будівельної діяльності наявна така інформація: «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 » (повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 06.11.2018 №ХК 19, замовник - фізична особа) (т.1, а.с. 56).

Службовою запискою Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради від 14.05.2021 року б/н надано відомості про актуальний стан будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 40-52).

До позову позивачем надано витяг з інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 з планом поверхів будівель літ. Б-В-В1 (а.с.57-59).

Також під час розгляду справи надано у відповідь на ухвалу суду про витребування актуальних доказів щодо земельної ділянки надано відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.08.2023 року за №9-20-14, 2-4321/0/19/23 згідно з якою, за інформацією відділу №9 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у відділі, згідно з Книгами записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, станом на 29.12.2012 року, не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування землею чи будь-яка інша інформація на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Повідомлено, що відповідно до ст.ст. 125, 126 ЗК України (в редакції 01.01.2013 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Система органів та суб`єкти, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав передбачена статтею 6 Закону (т.2, а.с. 87).

Під час розгляду справи за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 долучено до матеріалів цивільної справи робочий проект, який виконаний ТОВ «Харківбудніпроект» щодо реконструкції кв. АДРЕСА_9 , з об`єднанням двох квартир, улаштуванням підвального приміщення та реконструкцією горища під мансарду №2174/08 РП на підставі Договору №2174/08 від 22.08.2018 року, який також містить пояснювальну записку (2174/08-ПЗ) та Архітектурно-будівельні рішення (2174/08-АБ) Даний порект містить висновки та рекомендації, зокрема про те, що технічний стан квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_10 відповідає категорії ІІІ і кваліфікується як непридатний для нормальної експлуатації. З урахуванням того, що суттєва частина будівельних конструкцій житлового будинку має технічний стан, що кваліфікується, як непридатний до нормальної експлуатації, категорія ІІІ, та виявленням низки дефектів та пошкоджень, подальша нормальна експлуатація житлового будинку може здійснюватись тільки після проведення ремонтно-відновлювальних заходів, що включає підсилення окремих будівельних конструкцій, їх заміну/, термомодернізацію тощо. Враховуючи вищевикладене можливо зробити висновок, що влаштування підвалу та реконструкція горища під мансарду з обєднанням квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 можлива по робочому проекту, в якому необхідно передбачити заходи по усуненню всіх недоліків та пошкоджень в будівельних конструкціях квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 , а також житлового будинку в цілому (т.1, а.с. 114-236).

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції на час виявленого порушення), цей закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 цього Закону, суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст. 6 цього Закону, органами, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду є Управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Порядок отримання та видачі дозволу на виконання будівельних робіт визначений ст. 37 цього Закону, відповідно до ч. 2 якої органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ч.1 ст. 38 цього Закону, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Таким чином цим Законом визначені відповідні умови будівництва, здійснення контролю, встановлення порушень у сфері містобудування.

Згідно обставин справи, щодо об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 була здійснена відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Перевіркою встановлено, що порушені вимоги саме Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до редакції цього Закону на час виявлення порушення, цей Закон визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Статтею 1 цього Закону визначені наступні терміни:

-благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

-територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту;

-утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою;

-вулично-дорожня мережа - призначена для руху транспортних засобів і пішоходів мережа вулиць, доріг, внутрішньоквартальні та інші проїзди, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, набережні, майдани, площі, а також автомобільні стоянки та майданчики для паркування транспортних засобів з інженерними та допоміжними спорудами, технічними засобами організації дорожнього руху;

-заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання;

Відповідно до ч. 2 ст. 4 цього Закону, його дія поширюється на відносини, що виникають у сфері благоустрою населених пунктів, і спрямовується на створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, збереження і охорону навколишнього природного середовища, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Разом з тим, відповідно до п.1 ч.1 ст. 16 цього Закону, на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 17 цього Закону визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Саме порушення вимог Закону встановлені Інспекцію з благоустрію, на які посилається позивач.

Об`єкти у сфері благоустрою населених пунктів визначені ст. 13 цього Закону, до яких належать :

1) території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам`ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі; д) кладовища;

е) інші території загального користування;

2) прибудинкові території;

3) території будівель та споруд інженерного захисту територій;

4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Згідно зі ст. 40 цього Закону, самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів.

Частинами 2, 3 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 415 ЦК України землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором. Землекористувач зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення.

Згідно з п. «а» ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

За положеннями ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Як вбачається з п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 реконструкція визначена як перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності).

За приписами п. 1 ч. 1 ст.6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників.

Пунктом 1.4 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій/, затвердженого Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005року встановлені Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень.

Зокрема п.1.4.1 визначено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

До елементів перепланування жилих приміщень за п. 1.4.3 належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Не допускається за другим абзацом п. 1.4.4 перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо:

1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту;

3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Крім цього, відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у ч. 1 ст. 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним. Саме такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2018 року у справі №520/17520/14-ц (провадження № 61-12893св18).

Окрім того, у постанові Верховного Суді від 31.05.2021 року по справі №320/1889/17-висловлено правовий висновок: за змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

З урахуванням змісту вище наведеної правової норми в поєднанні з положеннями ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 року у справі №653/104/19 (провадження № 61-18648св20).

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відповідно до вимог частини сьомої статті 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ (про знесення самочинно збудованого нерухомого майна) необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкта або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№46577/15) від 21.04.2016 року, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

У рішенні у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) від 20.10.2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик їх помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Також зазначено, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен накладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів з власної ініціативи і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог.

Так, оцінюючи доводи представника позивача, заперечення представника відповідача, надані докази, суд вважає, що посилання представника позивача в обґрунтовування позову на порушення відповідачем вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме на те, що відсутні належний дозвіл на будівництво, належний затверджений проект будівництва, вважає безпідставними та такими що не відповідають фактичним обставинам справи. Навівши вищезазначені норми закону, які на думку позивача порушені відповідачем, позивач фактично перекладає на себе повноваження суб`єкта владних повноважень з державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності та намагається довести ці порушення в судовому засіданні, що суперечить законодавству та практиці щодо визначення юрисдикції спору. Судом встановлено, що будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 розташований в межах земель комунальної власності, однак на земельній ділянці без визначення меж і присвоєння їй кадастрового номеру. Звертаючись до суду з позовом, позивач просить знести надбудови вище першого поверху будинку літ. «Б-1» за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до поверхового плану з експлуатацією приміщень на вказану будівлю станом на 21.06.1951 року із матеріалів інвентаризаційної справи №32789, що знаходиться у Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. При цьому місцезнаходження саме будівлі «Б-1» ні з наданого суду витягу з інвентаризаційної справи, ні з державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановити суду не виявилось можливим, оскільки така позначка «Б-1» у наданих до справи правовстановлюючих документах відсутня. Відповідачем ОСОБА_4 здійснювались роботи на підставі зареєстрованого повідомлення в Реєстрі будівельної діяльності, розміщеної на офіційному веб-сайті Держархбудінспекції України, («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року (повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті (від 06.11.2018 № ХК 19): «Реконструкція квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 ). Про це зазначає і сам позивач в позові. Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю законом не вимагається. Припис, на який посилається позивач в обґрунтування допущених відповідачем порушень, складений не органом державного архітектурно-будівельного контролю, а інспекторами діючої на той час Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради і вказаний припис стосувався фасаду будинку за адресою АДРЕСА_1 і засміченої будівельними матеріалами прибудинкової території, а не вимоги про знесення конструкцій вище першого поверху. А виданий в подальшому за результатами перевірки виконання припису Акт №13-А від 06.10.2020 року також стосувався перевірки благоустрою міста Харкова на об`єкті - прибудинковій території та фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_1 . і в ньому відсутнє посилання на будь-які порушення, допущені стосовно земельної ділянки, її засмічення чи захаращення, або розміщення на ній будь-яких об`єктів. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позивачем, який наполягав на тому, що позов подано саме у зв`язку з порушенням права позивача на земельну ділянку, не доведено наявність таких порушень з боку відповідача належними, допустимими та достатніми доказами, як і не доведено факт самочинного будівництва з боку відповідача, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1-18, 76-82, 95, 141, 142, 228, 229, 235, 244, 245, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 376, 383, 386, 391, 415 ЦК України, ст.ст. 96, 152 ЗК України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про благоустрій населених пунктів», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Харківської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільної надбудови відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Харківська міська рада, , адреса: м. Харків, майдан Конституції, буд. 7;

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 .

Повне рішення складено 06.06.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова