Справа № 145/615/24
Провадження №2/145/856/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" травня 2024 р. смт Тиврів

Суддя Тиврівського районного суду Вінницької області Ратушняк І. О. , розглянувши заяву законного представника позивачів - малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , в інтересах яких діє законний представник малолітніх дітей ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Відкритого акціонерного товариства "Гніванський кар`єр" про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - приватний нотаріус Вінницького районного нотаріального округу - Смоляк Людмила Станіславівна,

В С Т А Н О В И В:

Законний представник позивачівОСОБА_2 одночасно з вищевказаним позовом звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просила суд в порядку забезпечення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно договору купівлі-продажу квартири від 15.06.2022, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Смоляк Л.С. за реєстровим № 665.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - батько ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Інші спадкоємці незаконно заволоділи контролем над управлінням ВАТ «Гніванський кар`єр» та планомірно незаконно виводять майно із власності підприємства, ставлячи свої інтереси вище норм закону, користуючись тим, що опонентами є малолітні особи, які не можуть себе самостійно захистити, вирішили штучно зменшити кількість та вартість спадкового майна, яке знаходиться у власності підприємства.

Таким чином, після оформлення спадкових прав на корпоративні права, позивачам сумарно буде належати по 1/3 корпоративних прав ВАТ «Гніванський кар`єр», однак до того часу усе майно буде незаконно продано, чим буде завдано шкоди правам та інтересам позивачів. Вважає, що для збереження майна підприємства, корпоративні права, які належать малолітнім позивачам, доцільно накласти арешт на предмет договору купівлі-продажу, який оспорюється.

Вивчивши доводи поданої заяви та матеріали, додані до неї, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь- якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як встановлено судом, заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. В ній не наведено посилань на те, що існують обставини, які свідчать про реальну можливість здійснення відповідачем будь яких дій з спірним майном.

Крім того, арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Водночас припущення заявника про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення є необґрунтованим, оскільки заявником до заяви про забезпечення позову не надано жодного доказу, на підставі якого суд міг би пересвідчитись в наявності реальної загрози невиконання в подальшому можливого рішення суду.

На підставі викладеного суддя вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.149 -153 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про забезпечення позову законного представника позивачів - малолітніх дітей ОСОБА_1 , ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ратушняк І. О.