Справа №:755/7762/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні Києві заяву третьої особи ОСОБА_4 про вступ в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги шляхом подання позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 10.05.2024 року відкрито провадження у цивільної справі за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.

До суду надійшла заява ОСОБА_4 з ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

У підготовчому засіданні ОСОБА_4 просити прийняти позов, як самостійний позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову.

В судовому засіданні представник позивача заперечує проти прийняття позову ОСОБА_4 , оскільки він не стосується предмета звернення до суду.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечують проти прийняття позову ОСОБА_4 .

Суд, вислухавши думку ОСОБА_4 , представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 1,2 ст. 52 ЦПК треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

У відповідності до правових висновків Великої палати Верховного суду яки викладені у постановах від 13.03.2019 № 916/3245/17 та від 12.06.2019 № 916/542/18, зазначено наступне.

На відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи обов`язково має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі. Позовні вимоги третьої особи, можуть бути допущені судом до розгляду у процесі, що вже розпочався, у тому випадку, коли така самостійна вимога заявлена саме щодо предмета спору, що вже виник між сторонами. Вимога, спрямована на те, що знаходиться поза цим предметом, чи спрямована до третіх осіб, не може бути розглянута судом як вимога третьої особи в розумінні наведеної вище статті. Водночас така позовна вимога може бути заявлена у самостійному позові.

Позов третьої особи повинен відповідати загальним принципам позову, визначеному у статтях 175-177 ЦПК та до цього позову судом застосовуються положення визначені у ст. 185-187 ЦПК.

У даному випадку предметом спору є захист прав ОСОБА_5 щодо поділу спільного майна подружжя.

З боку ОСОБА_4 відсутні самостійні вимоги щодо права власності на спірний об`єкт майна подружжя, а отже відповідно до правової позиції Верховного Суду, вимоги третьої особи, які знаходяться поза безпосереднім предметом спору не можуть бути підставою для прийняття окремого позову третій особи в рамках даної справи.

Вищевикладене є підставою для у відмові у прийнятті позову третьої особи ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 52,185, 195, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті позову третьої особи ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення боргу.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що вона має право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Позовну заяву третьої особи разом із доданими матеріалами повернути ОСОБА_4 .

Ухвала про відмову у прийняття позову третьої особи окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути зазначені у скарзі на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 05.08.2024 року.

Суддя Н.О.Яровенко