Справа №443/892/24
Провадження №2/443/434/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 серпня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

провів у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Жидачеві розгляд справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: територіальна громада села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Представник позивачки ОСОБА_1 , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: територіальна громада села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною дочкою ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лисків Жидачівського району Львівської області; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 в с. Лисків Жидачівського району Львівської області до дня смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 : право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1325 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0247, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392100 від 29.12.2012; право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1548 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0147, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392101 від 29.12.2012; право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7608 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0122, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392102 від 29.12.2012.

Обґрунтування позовних вимог

В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивачки ОСОБА_5 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради, що належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. ОСОБА_5 до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . В Зарічненській сільській раді від ОСОБА_5 заповіту не посвідчувалося. ОСОБА_5 на день своєї смерті була зареєстрована одна в будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_5 на час відкриття спадщини. Оскільки заповіту ОСОБА_5 не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті ОСОБА_5 , іншими спадкоємцями першої черги спадкування за законом, окрім позивачки, були дочка ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 , однак вони спадщину після смерті матері не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Чоловік покійної ОСОБА_6 помер швидше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . Натомість, позивачка постійно проживала без реєстрації із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, а тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, але оскільки Державні акти на право приватної власності на землю втрачено (у позивачки наявні тільки ксерокопії), то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у відділ №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, щоб отримати інформацію про наявність у ОСОБА_5 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради. Довідкою від 20.12.2023 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 01.08.2007 № 672 на ОСОБА_5 зареєстровані Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки: - серії ЯМ № 392100 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1325 гектарів. Реєстраційний № 08508. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0247; - серії ЯМ № 392101 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1548 гектарів. Реєстраційний № 08509. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0147; - серії ЯМ № 392102 від 29.12.2012 року. Площа земельної ділянки 0,7608 гектарів. Реєстраційний № 08510. Кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0122. 24.04.2024 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері ОСОБА_5 , однак нотаріус відмовив їй, у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном. Окрім того, позивачкою виявлені розбіжності у свідоцтві про смерть матері та у документах, що підтверджують родинний зв`язок між спадкодавцем та спадкоємцем, а саме у свідоцтві про народження позивачки її матір записана « ОСОБА_5 » , а у свідоцтві про смерть матір позивачки вказана як ОСОБА_5 ». За таких обставин позивачка не має можливості метричними даними довести родинні відносини між нею та її матір`ю ОСОБА_5 , що у свою чергу призводить до неможливості юридично оформити спадщину після її смерті. Оскільки зареєстроване місце проживання позивачки відмінне від місця проживання спадкодавця, то для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючих документів, а саме Державних актів на право приватної власності на землю, через їх втрату. За таких обставин позивачка змушена звертатися до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин між нею та спадкодавцем, факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вимогами про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Встановлення факту родинних відносин між позивачкою та ОСОБА_5 та факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, потрібно для того, щоб позивачка отримала змогу належним чином оформити спадщину після смерті матері.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 05.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 23.07.2024 /а.с.41-43/.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 23.07.2024 підготовче провадження в справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.08.2024 /а.с.64-65/.

Розгляд справи по суті відбувся 12.08.2024 без участі сторін.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у підготовче засідання не з`явилися.

Від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Яременка І.О. надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 надіслав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Відповідачка ОСОБА_2 надіслала заву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Відповідачка ОСОБА_3 подала заяву, у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки.

Представник третьої особи територіальної громади села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області подав заяву у які просить розглядати справу у його відсутності та повідомляє про відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмету поданої заяви.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частинами 1 та 4 статті 206 ЦПК встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Зважаючи на те, що відповідачка по справі не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача і це не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів в підготовчому засіданні.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 12.08.2024, є дата складення повного тексту судового рішення 19.08.2024.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 23.04.1985 ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний запис №52, а її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.13/.

Відповідно до свідоцтва про укладеня шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 20.07.1991, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 уклали шлюб 20.07.1991, про що зроблено відповідний запис №7. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_9 » /а.с.14/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого поторно 04.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жидачівського райнного управлінян юстиції Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 77 років помер ОСОБА_6 /а.с.15/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 02.12.2013 виконавчим комітетом Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 роки померла ОСОБА_5 /а.с.16/.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Журавненської селищної ради №464 від 20.12.2023 року, ОСОБА_5 до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . В Зарічненській сільській раді від ОСОБА_5 заповіту не посвідчувалося. ОСОБА_5 на день своєї смерті була зареєстрована одна в будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 постійно проживала разом з матір`ю ОСОБА_5 на час відкриття спадщини /а.с.17/.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76036715 від 29.02.2024 інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 відсутня /а.с.18/.

Відповідно до довідки від 01.02.2023 виданою відділом у Жидачівському районі Головного управління Держгеокаждастру у Львівській області , згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 01.08.2007 року № 672 на ОСОБА_5 зареєстровані Державні акти на право приватної власності на земельні ділянки:

- серії ЯМ № 392100 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1325 гектарів. Реєстраційний № 08508. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0247;

- серії ЯМ № 392101 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1548 гектарів. Реєстраційний № 08509. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0147;

- серії ЯМ № 392102 від 29.12.2012 . Площа земельної ділянки 0,7608 гектарів. Реєстраційний № 08510. Кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0122 /а..с19/.

Згідно копії державного акту серії ЯМ № 392100 від 29.12.2012, виданого ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 01.08.2007 року № 672. Площа земельної ділянки 0,1325 гектарів. Реєстраційний № 5. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0247. Цільове прзначення: для ведення сільськогосподарського виробництва /а.с.20/.

Згідно копії державного акту серії ЯМ № 392101 від 29.12.2012, виданого ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 01.08.2007 року № 672. Площа земельної ділянки 0,1548 гектарів. Реєстраційний № 5. Кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0147 /а.с.22/.

Згідно копії державного акту серії ЯМ № 392102 від 29.12.2012, виданого ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Жидачівської районної держадміністрації від 01.08.2007 року № 672. Площа земельної ділянки 0,7608 гектарів. Реєстраційний № . Кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0122 /а.с.24/.

Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу №38/02-31 від 24.04.2024, ОСОБА_1 відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а. с.26/.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Приписами статті 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за ступенем споріднення мати - дочка, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають.

Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавцем позивачу необхідно для юридичного оформлення спадщини, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відтак, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка є спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_5 своєчасно та належним чином, оскільки постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавиця ОСОБА_5 , за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: територіальна громада села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, про встановлення факту родинних відносин, факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною дочкою ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , в с. Лисків Жидачівського району Львівської області.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_5 в селі Лисків Жидачівського району Львівської області до дня смерті останньої, що наступила ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 :

право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1325 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0247, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392100 від 29.12.2012 року;

право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1548 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0147, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392101 від 29.12.2012 року;

право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7608 га, кадастровий номер земельної ділянки :03:000:0122, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392102 від 29.12.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Р.Г. Равлінко