10.07.2024 Єдиний унікальний номер 266/2844/15-ц
Провадження №2-в/205/17/24
У Х В А Л А

10 липня 2024 року місто Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Костромітіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Мошинець Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВАКОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» про відновлення втраченого судового провадження,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ « ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» Бурдюг Т. В. звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 266/2844/15-ц, провадження № 2/266/1148/15 в частині рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.11.2015 року, ухвали Апеляційного суду Донецької області від 03.05.2017 року, ухвали Приморскього районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.01.2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні, постанови Верховного суду від 17.02.2021 року. В обґрунтування заяви посилається на те, що в провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396/08/15-Z.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15-Z, що утворилась станом на 22 липня2015 року у розмірі 1839,74 доларів США-прострочена заборгованість за кредитним ; 7212 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США-прострочена заборгованість за процентами; 71.28 доларів США-поточна заборгованість за процентами; 20187 гривень-пеня; 5000 гривень-штраф.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року №№ 0396/08/15-Z, що утворилась станом на 22 липня2015 року у розмірі 1839,74 доларів США-прострочена заборгованість за кредитним ; 7212 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США-прострочена заборгованість за процентами; 71.28 доларів США-поточна заборгованість за процентами; 20187 гривень-пеня; 5000 гривень-штраф.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 836,92 гривень з кожного.

28.03.2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги №0002/19/6, відповідно до якого ПАТ «Банк Форум» відступило ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту 0396/08/15-Z. На підставі цього стягувача ПАТ «Банк Форум» замінено на правонаступника ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» у справі № 266/2844/15-ц за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396/08/15-Z.

07.03 2024 року представник ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було направлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська заяву про видачу виконавчого листа на підставі постанови, що ухвалив Верховний суд від 17 лютого 2021 року.

14.03.2024 отримано відповідь на цю заяву, у якій повідомлено, що станом на 14 березня 2024 року матеріали судових справ, які знаходилися в провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя, не вивезені із зони бойових дій та не передані до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська. В зв`язку з чим підготувати та видати виконавчий лист по даній справі не видається можливим. Роз`яснено право звернення до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою щодо відновлення втраченого провадження, що стало підставою для звернення до суду з заяво про відновленні вищевказаного втраченого провадження.

Представник заявника ТОВ « ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» Бурдюг Т. В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , повідомлені належним чином про день, час і місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на сайті судової влади, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв суду не подав.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 489 ЦПК України передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Відповідно до ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 494 ЦПК України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи категорію даної справи, суд на підставі п. 4 ч. 5 статті 12 ЦПК сприяє встановленню фактів та обставин, необхідних для відновлення втраченого судового провадження.

Також суд при вирішенні даної заяви враховує, що під час розгляду цієї категорії справ суд не збирає та не досліджує нові докази, не робить висновків щодо правильності тверджень суду, який розглядав справу, та про обґрунтованість вимог заявника по суті раніше пред`явленого позову за втраченим судовим провадженням, тобто не здійснює судовий розгляд в його класичному розумінні, а лише виконує функцію щодо технічного відтворення раніше існуючих матеріалів провадження.

Враховуючи встановлені ч. 3 ст. 493 ЦПК України обмежені терміни розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження, суд має констатувати вжиття всіх можливих заходів, направлених на відновлення втраченого судового провадження.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», розпорядження Голови Верховного Суду від 06.03.2022 року за №1/0/9-22, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Як встановлено судом, цивільна справа № 266/2844/15-ц за вищевказаним позовом на адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська не надходила та не передавалась.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень містяться наступні судові рішення по справі № 266/2844/15-ц:

рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.11.2015 року;

ухвала Апеляційного суду Донецької області від 03.05.2017 року;

ухвала Приморскього районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.01.2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні;

постанова Верховного суду від 17.02.2021 року.

Відповідно до ст.3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При вирішенні питання щодо можливості відновлення втраченого судового провадження судом враховується наявність копії судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень та у матеріалах справи.

Вивчивши отримані судом матеріали, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку про достатність зібраних судом матеріалів для відновлення втраченого судового провадження в частині процесуальних документів, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Керуючись ст.ст.13, 81, 89, 258, 260, 493-495 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВАКОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 266/2844/15-ц, провадження № 2/266/1148/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Відновити втрачене судове провадження цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в частині наступних документів по справі:

-рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ві19.11.2015 року, згідно тексту якого:

Справа № 266/2844/15-ц

Провадженя№ 2/266/1148/15

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Маросіної Є.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Банк Форум» (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач 1), ОСОБА_2 ( далі Відповідач 2), ОСОБА_3 ( далі Відповідач 3) про стягнення суми заборгованості, вказуючи на те, що 02.10.2008 р. між АКБ «Форум» правонаступником якого є Позивач та Відповідачем 1 був укладений кредитний договір №0396/08/15-Z, згідно з яким Відповідачу 1 був наданий кредит в сумі 20000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом плати в розмірі 13,50% річних, строком повернення по 02.10.2018 року. Свої зобов`язання за кредитним договором Позивач виконав у повному обсязі, надавши Відповідачу 1 кредит. 02.10.2008 р. між Позивачем та Відповідачем 1 укладено іпотечний договір №0396/08/15- Z(І) 17.11.2009 р. між Позивачем та Відповідачем 1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору на підставі якої встановлені мінімальні платежі по кредиту та реквізити для погашення. 18.10.2010 р. між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Додатковий договір до Кредитного договору за умовами якого п.1.1.,1.3,2.3,2.7 кредитного договору викладено у новій редакції. 23.07.2012 р. між тими же сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору, за умовами якого Відповідач 1 надав згоду на доступ до кредитних історій. Зобов`язання за Кредитним договором забезпечено договором поруки № 0396/08/15-Z(П-1) укладеним 02.10.2008р. з поручителем ОСОБА_2 та договором поруки № 0396/08/15-Z(П-2) укладеним 02.10.2008 р. з поручителем ОСОБА_3 . В порушення умов Договору Відповідачі не виконали свої зобов`язання, в результаті чого мають заборгованість станом на 22.07.2015 року в розмірі 10257,66 доларів США, яка складається з наступного: 1839,74 доларів США прострочена заборгованість за кредитом; 7212,00 доларів США поточна заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США- прострочена заборгованість по процентам; 71,28 доларів США поточна заборгованість по нарахованим процентам. Також нарахована 20187,00- сума пені, та 5000,00 грн. - штраф. Просив стягнути солідарно з Відповідача 1 та Відповідача 2 та з Відповідача 1 та Відповідача 3 вказану заборгованість.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в подальшому у судове засідання не з`явився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився приймав участь у розгляді справи через свого представника ОСОБА_5 який надав письмові заперечення проти позову, визнав позов частково в частині заборгованості по кредиту та процентів, однак зазначив, що заборгованість виникла не з вини Відповідача 1, а з вини позивача оскільки той не зробив умов для належного виконання Відповідача своїх зобов`язань, в інщій частині позов не визнав вважає нарахування штрафних санкцій безпідставним посилаючись на ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». В подальшому а ні Відповідач 1, а ні його представник у судове засідання не з`явилися, проте представник Відповідача 1 ОСОБА_5 надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач 2 та Відповідач 3 до судового засідання не з`явилися, хоча про час, місце та дату розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно Кредитного договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 року, який був укладений між сторонами, Відповідачу 1 був наданий кредит в сумі 20000,00 доларів США зі встановленою платою за користування кредитними коштами в розмірі 13,50% річних строком по 02.10.2018 р. Відповідно до п.2.3. Кредитного договору Відповідач 1 здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 167,00 доларів США, на відкритий йому позичковий рахунок№ НОМЕР_1 . Відповідно до п. 2.7. Кредитного договору проценти за користування кредитними коштами Відповідач 1 сплачує самостійно в валюті кредиту на відповідний рахунок щомісячно,не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами. Пунктом 2.6. Кредитного договору встановлено, що сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів. Своїм власним підписом в договорі кредиту Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту йому надано повну інформацію (а. с. 3-4).

Судом встановлено, що Позивач свої обов`язки за договором виконав надавши Відповідачу 1 кредит в сумі 20000,00 доларів США ( а.с. 12).

Згідно додаткової угоди №1 від 18.10.2010 р. до Кредитного договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 року п.2.3. Кредитного договору викладено в новій редакції, відповідно до якої в період з 01.11.2009 р. по 01.11.2010 р. позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, в сумі не менше 40,00 доларів США на позичковий рахунок№ НОМЕР_1 , з 01.11.2010 р. позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, в сумі не менше 184,00 доларів США на той же позичковий рахунок. Крім того розділ 2 Кредитного договору №№0396/08/15-Z від 02.10.2008 р. доповнено п. 2.11 згідно якого позичальник в день підписання цієї додаткової угоди №1 сплачує банку кошти в розмірі 0,20% відсотків від залишку заборгованості за кредитом, але не менше 500,00 грн. Всі інші умови Кредитного договору залишили без змін. Своїм власним підписом в договорі кредиту Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами додаткової угоди йому надано повну інформацію ( а.с. 5).

Згідно додаткового договору №б/н від 18.10.2010 р. до Кредитного договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 року, п.1.1.,1.3,2.3,2.7 Кредитного договору викладено у новій редакції. Своїм власним підписом в договорі кредиту Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами додаткового договору йому надано повну інформацію (а. с. 6).

Згідно договору про внесення змін та доповнень№3 від 23.07.2012 р. до Кредитного договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 року розділ 5 Кредитного договору доповнено п.5.5. відповідно до якого позичальник надає письмову згоду на доступ до його кредитної історії. Своїм власним підписом в договорі кредиту Відповідач 1 засвідчив, що з зазначеними умовами договору про внесення змін та доповнень йому надано повну інформацію (а. с. 7).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З вересня 2014р. Відповідач 1 в порушення умов договору не вносив щомісячні платежі на погашення кредиту, що підтверджується виписками по кредиту (а.с.66-129) та про що не заперечується стороною Відповідача 1 зазначивши про ці обставини в письмових запереченнях представника Відповідача1.

В зв`язку з затримкою сплати частини кредиту та процентів за його користування, Відповідача 1 було повідомлено досудовою вимогою про усунення порушення та про дострокове виконання зобов`язання від 24.06.2015р. №8322/12, №8321/12 з метою погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентам, а також штрафних санкцій протягом семи робочих днів, яка отримана Відповідачем 1, що підтверджується його особистим підписом у поштовому повідомленні (а. с. 24, 25, 26).

За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов`язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що Позивач набув право вимагати від Відповідача 1 повернення кредиту в повному обсязі. І станом на 22.07.2015р. Відповідач 1 має заборгованість за кредитом сумі 9051,74 доларів США.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно наданого Позивачем розрахунку заборгованості, Відповідача 1 станом на 22.07.2015 року має заборгованість за тіло кредиту в розмірі 9051,74 доларів США, яка складається з 1839,74 доларів США прострочена заборгованість по кредиту, та 7212,00 доларів США поточна заборгованість по кредиту про що не заперечував представник Відповідача 1 (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Як вбачається з п. 1.3. Кредитного договору відсоткова ставка на момент підписання кредитного договору складає 13,50% річних.

Враховуючи наявність порушень з боку Відповідача 1 по поверненню кредиту, за користування кредитом підлягають сплаті відсотки в розмірі 1205,92 доларів США, які складаються з 1134,64 доларів США прострочена заборгованість за нарахованими процентами та 71,28 доларів США поточна сума заборгованості за нарахованими процентами про що не заперечував представник Відповідача 1.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з п.4.1. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за невчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 відсотка за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п.п. 4.4. Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених п.3.3. (крім п.3.3.2) цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5000,00 гривень, зокрема порушення п.3.3.7 Договору, щодо страхування предмету застави, що наведено у вимозі від 24.06.2015р. (а.с. 24).

Відповідачами на спростування доводів позивача, про відсутність порушеннь щодо своєчасного страхування предмету іпотеки суду не надано. За таких умов у позивача є всі підстави для нарахування штрафу 5000 грн. за несвоєчасне страхування предмету іпотеки.

Суд не приймає до уваги посилання представника Відповідача 1 не те, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року із змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року з наступних підстав.

Так за ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

В п. 5 ст. 11 «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язаний, зокрема, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Кабінетом Міністрі Україні, розпорядженням № 1053-р від 30.10.2014 року, затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Дію розпорядження КМУ № 1053-р від 30.10.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» призупинено розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р., яке було оскаржено у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/18330/14 від 09.02.2015 року за позовом Адвокатського об`єднання «Головань і партнери» до Кабінету Міністрів України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецмаш» про визнання протиправним та скасування розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р«Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.» - задоволено частково. Визнано не чинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р.». В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду по справі № 826/18330/14 від 15.04.2015 року апеляційна скарга Кабінету Міністрів України залишена без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.09.2015 р. касаційну скаргу КМУ задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15.04.2015 р. в частині задоволення позову скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2015 р. справу №826/18330/14 призначено до розгляду.

Таким чином станом на 22.07.2015 року, тобто на час розрахунку заборгованості за кредитним договором, так як і на теперішній час перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція не діяв, був зупинений розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р тобто, у позивача були відсутні підстави для скасування штрафів, нарахованих на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором у період проведення антитерористичної операції оскільки без визначення населених пунктів в яких проводиться АТО, не можливо застосувати положення Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Суд приймає до уваги подані Відповідачем 1 довідки про доходи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.141, 142), але враховуючи наявність порушення строків платежу з боку Відповідача 1 по поверненню кредиту строків затримки, враховуючи значну суму грошового зобов`язання, суд вважає нарахування пені в розмірі 20187,00 грн. обгрунтованим, який не перевищує розміру заборгованості основного зобов`язання та штраф в сумі 5000 грн., за порушення зобов`язання, що відповідає правовій позиції ВСУ у справі № 6-1120цс15 в якій зазначено, що розмір неустойки може бути зменшеним за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків, тому суд не вбачає підстав для їх зменшення.

Відповідно до п. 12 Постанови пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 р. у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

Таким чином судом встановлено та підтверджено письмовими матеріалами справи, що заборгованість Відповідача 1 перед Позивачем по кредиту станом на 22.07.2015 року складає: 1839,74 доларів США- прострочена заборгованість за кредитом; 7212,00 доларів США- поточна заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 доларів США- поточна заборгованість за нарахованими процентами; 20187,00 грн. - пеня; 5000,00 грн. штраф.

Згідно договору поруки № 0396/08/15-Z(П-1) укладеного 02.10.2008 року між АКБ «Форум» правонаступником якого є Позивач та ОСОБА_2 , остання в забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту поручилася солідарно перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов`язань за Договором кредиту у разі невиконання та/або неналежного виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі передбачені кредитним договором. Своїм власним підписом в договорі поруки Відповідач 2 засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту Відповідачу 1 йому надано повну інформацію (а.с. 8).

Позивачем на адресу ОСОБА_2 було надіслано вимогу про дострокове виконання порушених зобов`язань за кредитним договором та договором поруки від 24.06.2015 р. №8223/12 з метою погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентам, а також штрафних санкцій протягом семи робочих днів, яка отримана Відповідачем 2 що підтверджується особистим підписом у поштовому повідомленні ( а.с. 23, 27).

Згідно договору поруки № 0396/08/15-Z(П-2) укладеного 02.10.2008 року між АКБ « Форум» правонаступником якого є Позивач та ОСОБА_3 , остання в забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту поручилася солідарно перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов`язань за Договором кредиту у разі невиконання та/або неналежного виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі передбачені кредитним договором. Своїм власним підписом в договорі поруки Відповідач 2 засвідчив, що з зазначеними умовами надання кредиту Відповідачу 1 йому надано повну інформацію ( а. с. 9).

Позивачем на адресу ОСОБА_3 було надіслано вимогу про дострокове виконання порушених зобов`язань за кредитним договором та договором поруки від 24.06.2015 р. №8224/12 з метою погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентам, а також штрафних санкцій протягом семи робочих днів (а.с. 22).

Відповідно до п.3.1. договорів поруки № 0396/08/15-Z(П-1) та № 0396/08/15-Z(П-2), у випадку невиконання зобов`язань по кредитному договору та цьому договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.3.4. при внесенні змін у кредитний договір й його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до абз. 3 п.24 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012р. Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин пред`явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред`явлення до нього позову. При цьому в разі пред`явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, з наведеного слідує, що Відповідач 2 та Відповідач 3, кожний окремо несуть солідарну відповідальність за невиконаним зобов`язанням Відповідача 1 по поверненню кредиту, відсотків, пені та штрафу.

Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а судовий збір по справі не сплачений, з Відповідачів підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в сумі по 836,92 гривень з кожного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 525,530,614,615,625,629,1048, 1050,1054 ЦК України, ст. ст. 88, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ( іпн НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ( іпн НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (р/р НОМЕР_4 у Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 321024, код ЄДПРОУ 21574573) заборгованість по кредитному договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 р. станом на 22.07.2015 р. в розмірі 1839,74 доларів США- прострочена заборгованість за кредитом; 7212,00 доларів США- поточна заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 доларів США- поточна заборгованість за нарахованими процентами; 20187,00 грн. - пеня; 5000,00 грн. штраф.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ( іпн НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 , ( іпн НОМЕР_5 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (р/р НОМЕР_4 у Головному управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, МФО 321024, код ЄДПРОУ 21574573) заборгованість по кредитному договору №0396/08/15-Z від 02.10.2008 р. станом на 22.07.2015 р. в розмірі 1839,74 доларів США- прострочена заборгованість за кредитом; 7212,00 доларів США- поточна заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 доларів США- поточна заборгованість за нарахованими процентами; 20187,00 грн. - пеня; 5000,00 грн. штраф.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( іпн НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ( іпн НОМЕР_3 ), ОСОБА_3 , ( іпн НОМЕР_5 ) на користь держави судовий збір в сумі по 836,92 гривень з кожного за наступними реквізитами: код бюджетної класифікації доходів 22030001 Судовий збір Приморський районний суд м. Маріуполя, код ЕДРПО 02895641, розрахунковий рахунок 0055; одержувач - УДКСУ в м. Маріуполі (Приморський район); ЄДРПОУ - 37989721, МФО 834016, банк: ГУ ДКСУ у Донецькій області.

Копію судового рішення направити відповідачам.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Шишилін О. Г.

- ухвала Апеляційного суду Донецької області від 03.05.2017 року, згідно тексту якої:

22-ц/775/248/2017(м)

266/2844/15-ц

Категорія 27

Головуючий у 1 інстанції Шишилін О.Г.

Суддя-доповідач Принцевська В.П.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 травня 2017 року місто Маріуполь

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді Принцевської В.П.

суддів Лопатіної М.Ю., Мироненко І.П.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості, вказуючи на те, що 02.10.2008 р. між АКБ «Форум» правонаступником якого є позивач та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №0396/08/15-Z, згідно з яким ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 20000,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом плати в розмірі 13,50% річних, строком повернення по 02.10.2018 року. Свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит. 02.10.2008 р. між позивачем та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №0396/08/15- Z(І) 17.11.2009 р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору на підставі якої встановлені мінімальні платежі по кредиту та реквізити для погашення. 18.10.2010 р. між позивачем та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Кредитного договору за умовами якого п.1.1.,1.3,2.3,2.7 кредитного договору викладено у новій редакції. 23.07.2012 р. між тими же сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень №3 до кредитного договору, за умовами якого ОСОБА_1 надав згоду на доступ до кредитних історій. Зобов`язання за Кредитним договором забезпечено договором поруки № 0396/08/15-Z(П-1) укладеним 02.10.2008р. з поручителем ОСОБА_2 та договором поруки № 0396/08/15-Z(П-2) укладеним 02.10.2008 р. з поручителем ОСОБА_3 . В порушення умов Договору відповідачі не виконали свої зобов`язання, в результаті чого мають заборгованість станом на 22.07.2015 року в розмірі 10257,66 доларів США, яка складається з наступного: 1839,74 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 7212,00 доларів США - поточна заборгованість за кредитом; 1134,64 доларів США- прострочена заборгованість по процентам; 71,28 доларів США - поточна заборгованість по нарахованим процентам. Також нарахована 20187,00- сума пені, та 5000,00 грн. - штраф. Просив стягнути солідарно з відповідачів вказану заборгованість.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року повністю задоволено позовні вимоги. З даним рішенням не погодилася ОСОБА_2 та оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилається на те, що суд не з`ясував всіх обставин, які мають значення для справи, а саме не перевірив повноваження представника позивача згідно з вимогами ст.,ст. 42, 44 ЦПК України та не з`ясував чи має право ОСОБА_4 представляти інтереси позивача і підтримувати позовні вимоги та чи мала уповноважена особа фонду ОСОБА_6 передавати свої повноваження по веденню справ в судах загальної юрисдикції третім особам. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

В судове засідання сторони та їх представники не з`явилися, повідомлені про час і місце розгляду справи судовими повістками.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Згідно з вимогами статті 303 ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтею 42 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Довіреність фізичної особи, яка є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якої прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, статутом або положенням, з прикладенням печатки юридичної особи (за наявності).

Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов`язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Згідно зі статтею 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності. Підстави і порядок припинення представництва за довіреністю визначається статтями 248-250 Цивільного кодексу України. Про припинення представництва або обмеження повноважень представника за довіреністю має бути повідомлено суд шляхом подання письмової заяви або усної заяви, зробленої у судовому засіданні. У разі відмови представника від наданих йому повноважень представник не може бути у цій самій справі представником іншої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. надала довіреність № 10/13-03 від 16.06.2015 року ОСОБА_4 головному юрисконсульту Відділу по роботі з проблемними активами в Донецькій області Управління судового врегулювання Департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «БанкФорум» для представництва інтересів позивача в судах загальної юрисдикції.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року повністю задоволено позовні вимоги.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 3 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Донецької області від 3 лютого 2016 року скасовано в частині вирішення вимог публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 про стягнення суми пені в розмірі 20187 грн. та 5000 грн. штрафу, справу в зазначеній частині передано на новий апеляційний розгляд, в решті частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 7 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення пені і штрафу. В задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк Форум» до відповідачів про стягнення нарахованих за спірним кредитним договором пені і розмірі 20187 грн. та штрафу в розмірі 5000 грн. відмовлено.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги щодо не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для справи, а саме не перевірення судом повноваження представника позивача згідно з вимогами ст.,ст. 42, 44 ЦПК України та не з`ясування чи має право ОСОБА_4 представляти інтереси позивача і підтримувати позовні вимоги та чи має право уповноважена особа фонду ОСОБА_6 передавати свої повноваження по веденню справ в судах загальної юрисдикції третім особам. При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що вказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право:

1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи;

6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;

11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

3. Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право:

1) призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов`язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю;

2) здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.

4. На виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду:

1) діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку;

2) видає накази та розпорядження, дає доручення, обов`язкові до виконання працівниками банку;

3) звітує за результатами здійснення тимчасової адміністрації банку перед виконавчою дирекцією Фонду.

5. Будь-яка особа, яка навмисно перешкоджає доступу Фонду та уповноваженої особи Фонду до банку, його приміщень, засобів зв`язку, операційних систем, активів, книг, записів, документів, несе відповідальність за такі протиправні дії згідно із законодавством України. Правоохоронні органи зобов`язані надавати допомогу Фонду у процесі здійснення тимчасової адміністрації банку на підставі письмового звернення уповноваженої особи Фонду.

6. Вжиття будь-якою особою дій, що перешкоджають доступу Фонду та уповноваженої особи Фонду до банку та/або унеможливлюють здійснення тимчасової адміністрації, є підставою для звернення Фонду до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що уповноважена особа фонду ОСОБА_6 має право надавати довіреність юристам для представництва інтересів позивача в судах загальної юрисдикції на підставі вимог ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

З матеріалів справи вбачається, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Ларченко І.М. надала довіреність № 10/13-03 від 16.06.2015 року ОСОБА_4 головному юрисконсульту Відділу по роботі з проблемними активами в Донецькій області Управління судового врегулювання Департаменту ліквідаційних процедур ПАТ «БанкФорум» для представництва інтересів позивача в судах загальної юрисдикції. Строк дії довіреності до 16.06.2016 року.

Приморським районним судом м.Маріуполя Донецької області 19 листопада 2015 року ухвалено рішення по даній справі, строк довіреності на підставі якої ОСОБА_4 представляв інтереси позивача на час ухвалення судового рішення не сплинув.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.,ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3159,97 грн. (три тисячі сто п`ятдесят дев`ять грн. 97 коп.).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

-ухвала Приморського районного суду м. Маріуполя донецької області від 14.01.2020 року про заміну сторони у виконавчому провадженні від 17.01 суду, згідно тексту якої:

Справа №266/2844/15-ц

Провадження№ 6/266/7/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Курбанової Н.М.,

при секретарі Макогон С.Б.,

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником,

зацікавлені особи ПАТ «БАНК ФОРУМ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» звернулося до суду із завою про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що 19.11.2015р. Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області ухвалив рішення по справі № 266/2844/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ БАНК ФОРУМ заборгованості за кредитним договором №0396/08/15-Z, яке змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07.09.2016р. в частині стягнення пені і штрафів. 28.03.2019 року між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 0002/19/6, відповідно до якого ПАТ «БАНК ФОРУМ» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА», а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0396/08/15-Z. Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» №06/08-2019 від 06.08.2019 року «Про перейменування ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста», ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» () змінило назву на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» () виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА». Просить суд замінити вибулого стягувача, а саме ПАТ «БАНК ФОРУМ» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» за позовом ПАТ «БАНК ФОРУМ» до відповідачів, якими є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №0396/08/15-Z, справу розглянути за його відсутністю.

Представник ПАТ «Банк Форм» та боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви належним чином до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ст. 442 ч. 3 ЦПК України, суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Зважаючи, що сторони виконавчого провадження та заінтересована особа повідомлялись належним чином про день та час судового засідання та не з`явились, суд вважає можливим розглянути заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2015р. було задоволено позов ПАТ «Банк Форум», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ БАНК ФОРУМ, заборгованість за кредитним договором №0396/08/15-Z, яке змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07.09.2016р. в частині стягнення пені і штрафів (а.с. 6-16).

Згідно з договором №0002/19/6 про відступлення прав вимоги від 28.03.2019 р. укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» банк відступив новому кредитору, а саме ТОВ «Фінансова компанія «ВЕСТА» права вимоги банку до позачальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1, в тому числі і за договором № 0396/08/15-Z (а.с. 22-27).

06.08.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» було укладено протокол №06/08-2019 Загальних зборів учасників ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕСТА», за яким ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» набуло правонаступництво всіх прав та обов`язків Товариства (а.с. 31-32).

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, оскільки у правовідносинах, що виникли на підставі кредитного договору, відбулась заміна стягувача з ПАТ «Банк Форум» на ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19.11.2015р., яке змінено рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07.09.2016р., і яке набрало законної сили, судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконане боржниками, що не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс веста» про заміну сторони у виконавчому проваджені задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «БАНК ФОРУМ» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» (, місцезнаходження: вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, м. Київ, 04080), у справі № 266/2844/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства БАНК ФОРУМ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0396/08/15-Z.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Курбанова Н. М.

-Постанова Верховного суду від 17.02.2021 року, згідно тексту якої :

Постанова

Іменем України

17 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 266/2844/15-ц

провадження № 61-35695св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року, ухвалене у складі судді Шишиліна О. Г., та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: Принцевської В. П.,Лопатіної М. Ю., Мироненко І. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява ПАТ «Банк Форум» мотивована тим, що 02 жовтня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого

є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір

№ 0396/08/15-Z, за умовами якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 20 000 дол. США зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 13,50 % річних, зі строком повернення до 02 жовтня 2018 року.

02 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 0396/08/15 - Z(І).

17 листопада 2009 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, 18 жовтня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору,

а 23 листопада 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень № 3 до кредитного договору.

Крім того, зобов`язання за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки. Так, 02 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 0396/08/15-Z(П-1) та того ж дня між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0396/08/15-Z(П-2).

Відповідачі не виконали своїх зобов`язань, у результаті чого станом на

22 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 10 257,66 дол. США, яка складалася із: 1 839,74 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 7 212 дол. США поточна заборгованість за кредитом; 1 134,64 дол. США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 дол. США поточна заборгованість за процентами. Крім того, станом на 22 липня 2015 року нараховано 20 187 грн пені, 5 000 грн штрафу.

ПАТ «Банк Форум» просило суд стягнути на його користь солідарно з

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заборгованість

у розмірі 10 257,66 доларів США та 20 187 грн пені, 5 000 грн штрафу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року

№ 0396/08/15-Z, що утворилась станом на 22 липня 2015 року у розмірі 1 839,74 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 7 212 дол. США поточна заборгованість за кредитом; 1 134,64 дол. США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 дол. США поточна заборгованість за процентами; 20 187 грн пеня; 5 000 грн штраф.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року

№ 0396/08/15-Z, яка утворилась станом на 22 липня 2015 року, у розмірі 1 839,74 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 7 212 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 1 134,64 дол. США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 дол. США поточна заборгованість за процентами; 20 187 грн пеня; 5 000,00 грн штраф.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір по 836,92 грн з кожного.

Задовольняючи позов банку, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 неналежним чином виконував зобов`язання взяті на себе, унаслідок чого утворилась заборгованість, тому сума боргу підлягала солідарному стягненню з боржника та поручителя. Задовольняючи позов у частині стягнення пені та штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що на момент ухвалення судового рішення перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, не діяв, був зупинений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року

№ 1079-р, тобто у позивача були відсутні підстави для скасування штрафів, нарахованих на суму заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст судових рішень судів апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Апеляційного суду Донецької області

від 03 лютого 2016 року скасовано в частині вирішення вимог ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення суми пені у розмірі 20 187 грн та штрафу у розмірі 5 000 грн, справу у зазначеній частині передано на новий апеляційний розгляд, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 07 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення пені і штрафу.

У задоволенні позову ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення нарахованих за кредитним договором

від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15 - Z пені у розмірі 20 187 грн та штрафу у розмірі 5 000 грн відмовлено.

Це ж рішення змінено в частині розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат на користь ПАТ «Банк Форум» по 752,96 грн з кожного.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на відшкодування судових витрат на користь ОСОБА_1 277,06 грн .

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та штрафу, суд апеляційної інстанції застосував положення статті 2, частини шостої статті 14-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України

від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» та вказав, що м. Маріуполь є населеним пунктом, на території якого здійснюється антитерористична операція, що зобов`язує фінансові установи скасовувати нараховані пені та/або штрафи на основну суму заборгованості із зобов`язаннями за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

3 159,97 грн.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у нескасованій частині, суд апеляційної інстанції вказав, що перевірив доводи апеляційної скарги щодо не з`ясування судом першої інстанції всіх обставин, які мають значення для справи, а саме: перевірку судом повноважень представника позивача згідно з вимогами статей 42, 44 ЦПК України, з`ясування питання, чи може

ОСОБА_4 представляти інтереси позивача і підтримувати позовні вимоги, а також чи може уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко І. М. передавати свої повноваження щодо ведення справ у судах загальної юрисдикції третім особам. При цьому апеляційний суд дійшов висновку, що вказані доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_2 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не враховано положення статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо нарахування пені та штрафів.

Вказує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Судом встановлено, що зобов`язання за кредитним договором повинно виконуватися частинами (щомісячними платежами), а у позичальника починаючи з 02 вересня 2014 року виникла прострочена заборгованість, тому банк повинен був протягом шести місяців з дня настання строку погашення чергового платежу пред`явити вимоги до поручителя. Натомість, як вказує заявник, банк 01 липня 2015 року пред`явив до неї письмову вимогу щодо дострокового повернення кредиту, а до суду з позовом про стягнення заборгованості звернувся в серпні 2015 року, тобто з пропуском шестимісячного строку, визначеного частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Крім того, заявник стверджує, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано положення статті 613 ЦК України. Так, починаючи з вересня

2014 року у м. Маріуполі не залишилось жодного відділення ПАТ «Банк Форум», у якому можливо було провести оплату за кредитними зобов`язаннями. Заявник разом з позичальником були змушені звернутися до управління банку, яке розташоване в м. Києві, де їх повідомили про можливість внесення обов`язкових платежів через інші банківські установи, однак не повідомили реквізити. Заявник стверджує, що несплата коштів за кредитом відбулася внаслідок неправомірних дій банку, який не створив умов для належного виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 .

Матеріали справи не місять доказів того, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у ПАТ «Банк Форум» продовжено процедур ліквідації,

а ОСОБА_6 є уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 21 червня 2017 року поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень, відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, зупинено виконання рішення Приморського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У червні 2018 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Пророку В. В., (суддя-доповідач), Фаловській І. М., Висоцькій В. С.

У червні 2019 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчуку М. М., Антоненко Н. О.

Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року зупинено касаційне провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справи № 264/5987/17 (провадження № 61-3918св19).

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року справу № 264/5987/17 (провадження

№ 61-3918св19) передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

30 червня 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 264/5987/17 (провадження № 14-37цс20).

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2020 року поновлено касаційне провадження у справі.

У листопаді 2020 року, у зв`язку зі звільненням у відставку судді Верховного Суду ОСОБА_8 , згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гульку Б. І., Лідовцю Р. А., Луспенику Д. Д., Черняк Ю. В.

У грудні 2020 року, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано колегії суддів: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Воробйовій І. А., Гульку Б. І.,

Луспенику Д. Д., Черняк Ю. В.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

02 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0396/08/15-Z, за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 000 доларів США зі встановленою платою за користування кредитними коштами у розмірі 13,50 % річних, строком до 02 жовтня 2018 року.

Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору ОСОБА_1 здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту у сумі не менше 167,00 дол. США, на відкритий йому позичковий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 2.7. кредитного договору проценти за користування кредитними коштами ОСОБА_1 сплачує самостійно у валюті кредиту на відповідний рахунок щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

Згідно з пунктом 2.6. кредитного договору сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитом приймається місяць рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 днів.

Встановлено, що банк видав ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 дол. США.

18 листопада 2009 року між банком та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15-Z, за умовами якої пункт 2.3 кредитного договору викладено в новій редакції:

«у період з 01 листопада 2009 року по 01 листопада 2010 року позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, у сумі не менше 40 доларів США на позичковий рахунок № НОМЕР_1 , з 01 листопада

2010 року позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, у сумі не менше 184 доларів США на позичковий рахунок

№ НОМЕР_1 ». Крім того, розділ 2 кредитного договору від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15-Z доповнено пунктом 2.11, за умовами якого позичальник у день підписання цієї додаткової угоди № 1 сплачує банку кошти в розмірі 0,20 % відсотки від залишку заборгованості за кредитом, але не менше 500,00 грн. Всі інші умови кредитного договору залишено без змін.

18 жовтня 2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено додатковий договір б/н до кредитного договору від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15-Z. Пункти 1.1, 1.3, 2.3, 2.7 кредитного договору викладено у новій редакції.

23 липня 2012 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору від 02 жовтня 2008 року № 0396/08/15-Z, яким розділ 5 кредитного договору доповнено пунктом 5.5 відповідно до якого позичальник надає письмову згоду на доступ до його кредитної історії.

Із виписки за кредитом, наданої банком, встановлено, що з вересня 2014 року ОСОБА_1 не вносив щомісячні платежі на погашення кредиту, що

у письмових запереченнях підтвердив представник ОСОБА_1 .

Із розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 22 липня 2015 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у розмірі 10 257,66 дол. США, яка складається із: 1 839,74 дол. США прострочена заборгованість за кредитом; 7 212,00 дол. США поточна заборгованість за кредитом; 1 134,64 дол. США прострочена заборгованість за процентами; 71,28 дол. США поточна заборгованість за нарахованими процентами; 20 187,00 грн пеня; 5 000,00 грн штраф.

02 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_2 укладено договір поруки за № 0396/08/15-Z(П-1), за умовами якого ОСОБА_2 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором поручилася солідарно перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту, у разі невиконання та/або неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед позивачем погасити заборгованість по кредитному договору, а саме суму кредиту, нараховані проценти за кредитом, відсотки за простроченою позикою (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

02 жовтня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 0396/08/15-Z(П-2), за умовами якого ОСОБА_3 на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором поручилася солідарно перед позивачем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за договором кредиту, у разі невиконання та/або неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань перед позивачем погасити заборгованість за кредитним договором, а саме суму кредиту, нараховані проценти за кредитом, відсотки за простроченою позикою (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені кредитним договором.

Відповідно до пунктів 3.1 договорів поруки № 0396/08/15-Z(П-1) та

№ 0396/08/15-Z(П-2), у випадку невиконання зобов`язань за кредитним договором та цим договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з пунктами 3.4 договорів поруки № 0396/08/15-Z(П-1) та

№ 0396/08/15-Z(П-2) при внесенні змін у кредитний договір і його пролонгації, обставини, що з нього випливають, розповсюджуються на поручителя.

Листами від 24 червня 2015 року № 8321/12, № 8322/12, № 8323/12,

№ 8324/12 банк направив позичальнику ОСОБА_1 та поручителям:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вимоги про дострокове виконання порушених зобов`язань за кредитним договором та договором поруки з метою погашення простроченої заборгованості за кредитом та процентам, а також штрафних санкцій протягом семи робочих днів. Вказані листи отримано відповідачами.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі

в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення судів попередніх інстанцій в повній мірі не відповідають.

Щодо солідарної відповідальності позичальника та поручителів

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами

(з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Правильне застосування статті 554 ЦК України (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) передбачає необхідність встановити обставини щодо моменту пред`явлення банком вимоги до поручителя, визначити дату спливу шестимісячного строку, встановленого для звернення кредитора з вимогою про виконання основного зобов`язання, наявність підстав для припинення поруки.

Відповідно до частин першої, другої статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України у редакції Кодексу, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов`язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов`язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов`язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

З огляду на положення другого речення частини четвертої статті 559

ЦК України можна зробити висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами). У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більш ніж через шість місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання, в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобов`язань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 408/8040/12 (провадження 14-145цс18) викладено правовий висновок про те, що строк пред`явлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначено періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу за основним зобов`язанням.

У справі, яка переглядається, згідно з умовами графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною договору кредиту, чергові платежі позичальник повинен сплачувати кожного місяця. При цьому за договором поруки поручителі відповідають у такому ж розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як установлено кредитним договором, то з часу несплати кожного з платежів починається перебіг та обчислення установленого частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячного строку для пред`явлення вимог до поручителя.

Встановивши, що останні платежі за договором кредиту ОСОБА_1 сплатив 15 серпня 2014 року (окремо за тілом кредиту та окремо за процентами),

а письмову вимогу до поручителів банк пред`явив 24 червня 2015 року, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку про солідарну відповідальність поручителів за всіма платежами, заявленими банком до стягнення, оскільки не звернули уваги, що умовами кредитного договору порядок погашення кредитної заборгованості сторонами кредитного договору погоджено шляхом здійснення боржником періодичних (щомісячних) платежів (ануїтетів) до 02 жовтня 2018 року.

Ухвалюючи судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій не врахували, що банк має право вимоги до поручителів за зобов`язаннями боржника лише щодо платежів, після настання строку виконання яких не минуло шість місяців (частина четверта статті 559 ЦК України). Тобто обов`язок ОСОБА_2 щодо солідарної відповідальності за зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року

№ 039/08-15-Z обмежується періодом, починаючи з січня 2015 року (шестимісячний строк, який передував зверненню з письмовою вимогою банку до поручителів у червні 2015 року). За розрахований банком період до січня 2015 року кредитна заборгованість підлягає стягненню виключно

з ОСОБА_1 .

Таким чином, загальну суму заборгованості за кредитним договором

від 02 жовтня 2008 року, заявлену банком у позові, необхідно розділити на дві складові:

1) заборгованість, яка підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період з січня 2015 року по червень 2015 року у розмірі 8 928,83 дол. США, з яких: 7 212,00 дол. США поточна заборгованість, 1 102,44 дол. США прострочена заборгованість, 614,39 дол. США проценти;

2) заборгованість, яка підлягає стягненню виключно з позичальника

ОСОБА_1 за період до січня 2015 року у розмірі 1 150 дол. США, з яких: 734,96 дол. США прострочена заборгованість, 415,04 дол. США проценти, нараховані на поточну заборгованість, оскільки щодо неї банк пропустив строк, визначений частиною четвертою статті 559 ЦК України.

Щодо доводів про прострочення кредитором зобов`язання в цілому

Згідно з частиною четвертою статті 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що відмова кредитора від запропонованого боржником виконання договору може мати місце лише тоді, коли кредитор може прийняти виконання від боржника, однак із суб`єктивних причин відмовляється це зробити. Натомість, не можна вважати відмовою об`єктивну неможливість прийняти виконання боржника, оскільки в такому випадку матиме місце не відмова від прийняття виконання, а лише неможливість прийняти виконання.

За змістом частини четвертої статті 613 ЦК України боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора, тобто

у випадку, якщо кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку (частина перша цієї статті).

Якщо боржник доведе, що не виконав грошового зобов`язання через прострочення кредитора, він звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, оскільки порушення грошового зобов`язання у вигляді його прострочення боржником не настало i в такому разі вважається, що виконання зобов`язання відстрочено на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу).

Такий правовий висновок містить постанова Верховного Суду України

від 19 квітня 2017 року у справі № 6-546цс17.

Проте статтею 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора.

Нотаріус повідомляє кредитора у порядку, встановленому законом, про внесення боргу у депозит.

Таким чином, у випадку ухилення банку від отримання обов`язкових щомісячних платежів за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року, позичальник чи поручитель, відповідно до частини першої статті 537

ЦК України, не був позбавлений можливості виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього платежів на депозит нотаріуса (нотаріальної контори), однак таких дій не вчинив.

Щодо правонаступництва

Під час касаційного розгляду справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань були внесені відомості про припинення ПАТ «Банк Форум» з 04 липня 2019 року без вказівки даних про юридичних осібправонаступників, але згідно

з інформацією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11 січня

2021 року № 60-298/21, наданою на запит суду касаційної інстанції, ПАТ «Банк Форум» до його ліквідації відступило право вимоги до відповідачів за кредитним договором на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста» ( у складі лота F35GL40580).

Отже, незважаючи на припинення відповідача шляхом ліквідації, тобто без універсального правонаступництва цієї юридичної особи, потребує вирішення питання щодо її процесуального правонаступництва з огляду на наявність інформації про перехід права вимоги за кредитним договором до іншої особи (сингулярне правонаступництво).

У матеріалах справи № 266/2844/15-ц (провадження № 2/266/1148/15) є лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому вказано, що позивач відступив право вимоги до відповідачів за кредитним договором іншій юридичній особі.

У свою чергу питання змісту і обсягу правонаступництва права позивача за зобов`язаннями, визначеними кредитним договором від 02 жовтня 2008 року, вирішувалося де Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області у справі № 266/2844/15-ц (провадження № 6/266/7/20) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», яке є правонаступником ТОВ «ФК «Веста», про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, на час касаційної перегляду цієї справи кредитором

у правовідносинах, що виникли з кредитного договору від 02 жовтня

2008 року № 039/08-15-Z, є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста».

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості судового рішення та

з урахуванням частини третьої статті 400 ЦПК України підлягають скасуванню відповідно до вимог статті 412 ЦПК з ухваленням нового рішення.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення

у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь банку заборгованість за кредитним договором та процентами, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

В іншій частині судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій слід залишити без змін.

Згідно з частиною третьою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції

у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Разом з тим, оскільки оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій частково скасовуються з прийняттям постанови, то рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року, в частині вимог про солідарне стягнення

з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 тіла кредиту та процентів, підлягають поновленню.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та процентів скасувати.

Позов публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та процентів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором

від 02 жовтня 2008 року № 039/08-15-Z у розмірі 1 150 дол. США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариство «Банк Форум»

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 02 жовтня 2008 року № 039/08-15-Z у розмірі 8 928,83 дол. США.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області

від 19 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» у частині позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за кредитом та процентів залишити без змін.

Поновити виконання рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2015 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 03 травня 2017 року в нескасованій частині вимог про солідарне стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 заборгованості за кредитом та процентів.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали .

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О.Костромітіна

.