Справа № 274/1111/24 Провадження № 2/0274/630/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
22.07.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доГришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_3 ,
провизнання права власності,
ОСОБА_1 звернулася з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку ОСОБА_4 , який був її чоловіком та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок вона не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності.
Гришковецька селищна рада Бердичівського району Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила, від неї надійшла заява від 11.03.2024 р., у якій вона просить проводити розгляд справи за відсутності представника та зазначає, що у вирішення справи покладається на розсуд Суду (а. с. 34).
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом від 11.02.1984 р. про укладення шлюбу та свідоцтвом від 22.06.2012 р. про смерть (а. с. 10, 11).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_4 першої черги за законом.
З довідки від 12.02.2024 р. приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Г.А. Вовк вбачається, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла ОСОБА_1 (а. с. 40).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_4 , у тому числі права власності останнього.
ОСОБА_1 постановою від 07.02.2024 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Г.А. Вовк було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 у зв`язку відсутністю документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на цей будинок (а. с. 12).
З довідки від 01.02.2025 р., виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а. с. 14).
З інформації від 07.02.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається що право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а. с. 16).
Як свідчить технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 30.04.2024 р., та довідка від 29.01.2024 р. № 43 старости Скаківського старостинського округу Гришковецької селищної ради Бердичівського району Житомирської області, цей будинок було побудовано у 1948 р., реконструйовано у 1964 р., а господарські будівлі та споруди до нього у 1948, 1964 р., 1972 р. та 1989 р., елементи самочинного будівництва відсутні, за записом погосподарської книги № 2, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0090-1, власником цього житлового будинку є ОСОБА_4 (а. с. 17 12, 13).
Наведене у попередніх чотирьох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_4 до дня своєї смерті був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте права власності на нього не оформив та правовстановлюючого документа не отримав.
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_4 на цей будинок, ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_4 щодо цього будинку), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок.
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець за законом, який прийняв спадщину, набув право власності на майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут