УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 369/4103/15-ц

провадження № 61-8134ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа - ОСОБА_1 , про визнання недійсним кредитного договору, визнання недійсним іпотечного договору, визнання недійсним договору поруки, припинення іпотеки, вилучення запису із державного реєстру іпотек, а також вилучення запису із державного реєстру обтяжень та заборон,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Аналіз ЄДРСР свідчить, що у квітні 2015 року ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором від 01 листопада 2007 року № 007-2900/756-9421 у розмірі 49 335,18 швейцарських франків.

У липні 2015 року ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , про визнання недійсними кредитного договору, іпотечного договору, договору поруки, припинення іпотеки, вилучення запису із державного реєстру іпотек та державного реєстру обтяжень та заборон.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2016 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково. Стягнено солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на корить ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитом у розмірі 48 776,78 швейцарських франків. У задоволенні інших позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2016 року залишено без змін.

День складення повного тексту не зазначено. Зареєстровано в ЄДРСР 16 листопада 2021 року.

Тому останнім днем строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідного дня) є 13 грудня 2021 року.

29 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чередніченко В. П., засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 травня 2024 року касаційну скаргу повернуто скаржнику.

31 травня 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 червня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліку. Заявнику запропоновано надіслати до суду касаційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

29 червня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 надіслала квитанцію про сплату судового збору, чим усунула цей недолік касаційної скарги.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивовано тим, що апеляційний суд вирішив питання про права, інтереси та обов`язки скаржника за її відсутності, оскільки заявник не була повідомлена належним чином про час та місце розгляду апеляційним судом справи, в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують вручення судової повістки заявнику. Разом з цим, апеляційний суд безпідставно у оскарженій постанові зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України була повідомлена належним чином, оскільки поштове відправлення повернулося із відміткою «адресат відмовився», так як у певний час доби скаржниця не перебувала вдома. Крім того, відповідачка під час перебування у місті Одесі у чоловіка 18 жовтня 2021 року захворіла на COVID-19 і станом на час перегляду справи апеляційним судом знаходилась у місті Одеса, зокрема з 16 листопада 2021 року по 26 листопада 2021 року перебувала на стаціонарному лікуванні. Ознайомилась з повним текстом оскарженої постанови апеляційного суду лише 28 березня 2024 року, протягом тридцяти днів подала вперше касаційну скаргу, яку Верховний Суд повернув ухвалою від 03 травня 2024 року. Отримавши зазначену ухвалу заявник одразу, не зволікаючи процесуальними правами, подала повторно цю касаційну скаргу. Скаргу вперше подано протягом тридцяти днів з дня отримання оскарженого судового рішення, а оприлюднення судового рішення в реєстрі не спростовує обов`язок суду вручення судових рішень.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)».

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що заявник не наводить виключних підстав для відкриття касаційного провадження на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України за скаргою, поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення. При цьому, як свідчить зміст рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2016 року, ОСОБА_1 брала участь у справі в судів першої інстанції, зустрічний позов підтримала, проти доводів позову банку заперечувала. Тобто була обізнана про ухвалення вказаного судового рішення, яким з неї та з ОСОБА_3 стягнено солідарно на корить ПАТ «Універсал Банк» суму заборгованості за кредитом у розмірі 48 776,78 швейцарських франків, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Зазначене рішення ОСОБА_1 не оскаржувала, яке оскаржене за апеляційною скаргою ОСОБА_3 . Оскарженою постановою Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2016 року залишено без змін. Тобто ОСОБА_1 була обізнана про розгляд цієї справи.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказує на те, що не була повідомлена належним чином апеляційним судом про час та місце розгляду справи, оскаржену постанову апеляційного суду до 28 березня 2024 року не отримувала, перебувала в цей час не місцем проживання та з 16 листопада 2021 року по 26 листопада 2021 року - на стаціонарному лікуванні. Проте, відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України наявність поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження не є підставо відкриття касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Право на повторне звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження після спливу річного строку з дня складення повного тексту судового рішення.

Тому заявник мав зважати на строки оскарження судових рішень та наслідки їх недотримання.

Таким чином, оскільки касаційна скарга подана ОСОБА_1 після спливу одного року з дня складення повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року,яка виключних випадків, передбачених частиною третьою статті 394 ЦПК України, не зазначила, як і не надала належних та допустимих доказів, які це підтверджують, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі № 369/4103/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко