Справа № 199/1491/24
(2/199/1455/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Богун О.О., при секретареві Буточкіній М.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка з померлим чоловіком перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 1972 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Державний нотаріус Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Т.О., постановою від 10 грудня 2021 року №4162/02 відмовила в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, обґрунтовуючи тим, що позивачкою не надано довідку про місце реєстрації проживання з померлим чоловіком.

Позивачка проживала зі свої чоловіком до 2014 року в м. Донецьк. Однак відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. №1085 на території міста Донецьк, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і позивачка не в змозі отримати довідку про місце реєстрації проживання з чоловіком до 2014 року. Після виїзду з тимчасово окупованого Донецька у 2014 році, ми з покійним чоловіком проживали у місті Дніпро та спільно були зареєстровані, як тимчасово переміщені особи за одною адресою, що підтверджується відповідними довідками структурного підрозділу соціального захисту населення.

Позивачка вважає, що її право було порушено постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. від 10.12.2021 року, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачка не погоджується з постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Т.О., просить визнати постанову незаконною та зобов`язати державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонську Т.О. видати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська суду від 03 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликом) сторін.

Позивачці надіслано ухвалу про відкриття провадження по справі, іншим учасникам справи надіслано копії позовної заяви та додані до неї документи.

Відповідачу визначено строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Позивачеві роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов.

02.04.2024 р. відповідачем надано відзив, на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на наступне: спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом сторку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивачкою не надано доказу на підтвердження постійного проживання із спадкоємцем, а саме довідку органу реєстрації місця проживання, у зв`язку з чим не вбачається можливим встановити коло можливих спадкоємців, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та є такими, що спадщину прийняли.Вчинення нотаріальної дії буде суперечити законодавству України, оскільки може порушити права спадкоємців, які спадщину прийняли шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем.

Відповідач вважає, що постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесено у відповідності до вимог ЗУ «Про нотаріат». Вимога позивачки про зобов`язання державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 також не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.8 ЗУ «Про нотаріат» будь-яке втручання в діяльність нотаріуса, зокрема з метою перешкоджання виконанню ним своїх обов`язків, або спонукання до вчинення ним неправомірних дій забороняється.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи які беруть участь у справі, не викликались.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого Вознесенським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м.Дніпро) (а.с. 11).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із частки грошових коштів, що знаходяться в АТ «Ощадбанк», які належали померлому чоловіку позивачки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частин третьої, п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 46 Закону України "Про нотаріат", Нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії визначені частиною першою статті 49 Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1)вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2)не подано відомості (інформацію)та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8)особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Пунктом 3 Глави 13 "Відмова у вчиненні нотаріальної дії" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України передбачено, що у постанові про відмову зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Постановою постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. від 10 грудня 2021 року №№4162/02 відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . В постанові зазначено, що ОСОБА_1 не надано довідку органу реєстрації місця проживання, у зв`язку з чим неможливо встановити коло можливих спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та є такими, що спадщину прийняли, тому видати свідоцтво про право на спадщину на ім`я ОСОБА_1 неможливо.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (зі змінами) місце відкриття спадщини підтверджується довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо).

Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.

Якщо останнє місце проживання спадкодавця було на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, нотаріусу подається відповідна заява спадкоємця.

У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, воно підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.

Відповідно до розпорядження КМУ від 07.11.2014 р. №1085 на території міста Донецьк, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і позивачка не в змозі отримати довідку про місце реєстрації проживання з чоловіком до 2014 року. Позивачкою було надано довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № та № від 28 липня 2017 р., на підтвердження факту проживання разом з чоловіком за однією адресою: АДРЕСА_1 з 28 липня 2017 року (а.с.18,19).

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії є неправомірною і позовні вимоги в частині визнання недійсною постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії є обгрунтованими, а тому їх суд задовольняє. Окрім того, суд звертає увагу на те, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії не містить посилання на конкретну підставу для такої відмови, передбачену ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат".

Щодо решти позовних вимог, а саме в частині зобов`язання нотаріуса вчинити нотаріальну дію - видати свідоцтво про право спадщину, то ці вимоги не ґрунтується на законі, а тому задоволенню не підлягають, оскільки порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України встановлений нормами чинного законодавства та суд не може зобов`язати нотаріуса вчинити ту чи іншу дію в порушення цього порядку та без дотримання всіх необхідних процедур та дій, які відносяться до повноважень та компетенції спеціально уповноваженого державою органу (в тому числі перевірки заборони або арешту майна тощо).

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі №161/9939/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Тобто суд не може зобов`язати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції.

Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог лише в частини визнання недійсною постанови державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяни Олександрівни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 грудня 2021 року №4162/02 і позов задовольняє частково, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання нотаріуса вчинити дію -видати свідоцтво про право на спадщину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст.. 1216 1220, 1269, 1270, ЦК України, ст. 34, 42, 46, 49, 50, 68 Закону України "Про нотаріат", суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину задовольнити частково.

Визнати недійсною постанову державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяни Олександрівни від 10 грудня 2021 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонська Тетяни Олександрівни (ЄДРОПУ 02891026, м.Дніпро, пр. Слобожанський, 15, 49000) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О.Богун

13.05.2024