Провадження №2/369/3296/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Соловюк В.І.

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войстрік Олена Василівна про розірвання договору довічного утримання та договору про зміну набувача в договорі довічного утримання, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

12.02.2024 року на адресу суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про зупинення провадження. Просив суд зупинити провадження у справі на підставі п.2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України у зв`язку з перебуванням відповідача у складі ЗСУ.

04.04.2024 року на адресу суду від позивача надійшли заперечення щодо заяви про зупинення провадження у справі. Вказала, що надані відповідачем докази про перебування його на військовій службі у складі ЗСУ не є достатніми для зупинення провадження у справі відповідно до прецедентної практики Верховного Суду. Просила суд відмовити у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні представник позивача з приводу задоволенні клопотання заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання про зупинення провадження по справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Ст. 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування - створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб та оголошено проведення загальної мобілізації. В подальшому Указами Президента України строк дії воєнного стану продовжувався: Указом № 573/2022 від 23.08.2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, указом від 7 листопада 2022 року N 757 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 21 листопада 2022 р. на 90 діб. Відповідно до Закону України від 16.11.2022 № 2738-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 16.11.2022 р. № 2738-IX строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 р. строком на 90 діб до 19 лютого 2023 року, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Верховний Суд чітко сформулював позицію, за якою для зупинення судом провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України в матеріалах цивільної справи мають бути докази перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, а також того, що такі підрозділи переведені на воєнний стан, зокрема беруть участь у виконанні бойових завдань.

Вказана правова позиція знайшла своє відображення в судових рішеннях Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 серпня 2022 року в справі № 461/5209/19, від 21 грудня 2022 року у справі № 456/2541/19, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що сержант ОСОБА_3 , проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 з 05.10.2023 року, що підтверджується наявною довідкою з Міністерства оборони України в/ч НОМЕР_1 від 01 лютого 2024 року №23.

Відповідно до довідки про обставини травми Міністерства оборони України в/ч НОМЕР_2 від 15 вересня 2024 року №977/у вбачається, що ОСОБА_3 03.05.2023 року отримав травму під час проведення занять з тактичної медицини, оступився та впав додолу, внаслідок чого отримав травмування.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 17 квітня 2024 року №9573 вбачається, що сержанту ОСОБА_3 було проведено медичний огляд у гарнізонній ВЛК.

Однак, станом на час вирішення питання про зупинення провадження матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 залучений до виконання бойових завдань. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі №756/3462/20.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять інформації про те, що ОСОБА_3 перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, що підтверджується наказом по особовому складу, що є обов`язковою умовою при вирішенні питання про зупинення провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 200, 206, 263-265, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войстрік Олена Василівна про розірвання договору довічного утримання та договору про зміну набувача в договорі довічного утримання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ