Справа № 209/3097/17
Провадження № 4-с/209/13/24
У Х В А Л А

25 липня 2024 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.,

за участю секретаря Полухіної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Рак Тетяни Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мельничук Г., на дії/бездіяльність органу примусового виконання, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Рак Т.С. звернулася через систему "Електронний суд" зі скаргоюна дії/бездіяльність органу примусового виконання, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець ОСОБА_3 .Просить суд визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Дніпровського відділу ДВС у місті Кам`янське Ганни Мельничук щодо не зняття арешту нерухомого майна, накладеного постановою державного виконавця Тихоновою І.М. про арешт майна боржника від 12.03.2018 року N 55355277 та зобов`язати державного виконавця Ганну Мельничук зняти арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , який накладений відповідно до Постанови державного виконавця про арешт майна боржника від 12.03.2018 року N 55355277, запис про реєстрацію обтяження майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: N 25202269, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер: 40072147 від 12.03.2018 року.

Скарга мотивована тим, що у провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадженні №55355277 з виконання судового наказу № 209/3097/17, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 07.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, починаючи з 14.11.2017 до повноліття. У зазначеному виконавчому провадженні постановою від 12.03.2018 накладено арешт на нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 , у зв`язку із наявністю заборгованості по сплаті аліментів. До 01.01.2024 заборгованість сплачено у повному обсязі та станом на 02.07.2024 року наявна переплата у розмірі 8925,67 грн., тобто переплата по аліментам складає майже 4 місяці, а з 12.04.2025 року припиниться обов`язок ОСОБА_1 щодо сплати аліментів у зв`язку із повноліттям сина. У зв`язку із тим, що з 01.01.2024 та по 27.06.2024, у виконавчому провадженні №55355277 відсутня заборгованість по сплаті ОСОБА_1 аліментів, та щомісяця регулярно здійснюються платежі на виконання рішення суду про стягнення аліментів у зазначеному виконавчому провадженні, представник ОСОБА_1 вважає, що відсутні підстави для подальшого збереження арешту нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

Представник скаржника ОСОБА_1 - адвокат Рак Т.С. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, скаргу підтримала та просила задовільнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Жежель С.С. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, та письмові пояснення по справі, згідно яких просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Заінтересована особа державний виконавець ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Суд вивчивши матеріали цивільної справи та доводи сторін, приходить до наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині другій статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний: повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до п. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи з вищевикладеного, з урахуванням, що ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік обставин за наявності яких державний виконавець повинен зняти арешт з майна боржника, та серед даних підстав відсутній пункт з якого чітко б вбачалося що у разі відсутності боргу по аліментам, виконавець має обов`язок зняти з боржника всі обтяження, встановивши, що по судовому наказу № 209/3097/17, виданого Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська 07.12.2017 року виконавче провадження не закінчено, тому постанова державного виконавця Тихоновою І.М. про арешт майна боржника від 12.03.2018 року № 55355277

є законною та скасуванню не підлягає.

Таким чином відсутні підстави для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 83, 84, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Рак Тетяни Сергіївни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мельничук Г., на дії/бездіяльність органу примусового виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Є.Д. Багбая