ПОСТАНОВА

Іменем України

07 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 386/1314/23

провадження № 22-ц/4809/618/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Головань А.М., Дуковський О.Л.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року (суддя Червоненко Д.В.).

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на підставі судового наказу № 386/1057/15-ц від 18.09.2015, виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області, на користь ОСОБА_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей з 1/2 частки від усіх доходів до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Обґрунтував позов тим, що він проходить службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 26.02.20022 року, на сьогоднішній день у нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а також непрацездатний батько, який є пенсіонером, має невеликий розмір пенсії та хворіє, у зв`язку з чим проходить лікування два рази на рік. Також він одружений та має на утриманні дружину ОСОБА_3 , 1979 р.н.

Вважає, доцільним зменшити розмір аліментів до 1/4 частини від усіх його доходів, що становитиме близько 30 000 грн, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Відзив на позовну заяву

У відзиві на позов відповідач заперечила проти задоволення вимог.

Вказала, що вона з позивачем має шестеро дітей, троє з них неповнолітні і на утримання яких за судовим наказом від 18.09.2015 року стягнуто аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу (заробітку) до досягнення старшою дитиною повноліття, що відповідає положенням ч. 5 ст. 183 СК України.

Позивач, у відповідності до вимог ст.192 СК України, не надав суду жодного доказу про зміну свого матеріального стану чи погіршення стану свого здоров`я, а тому у задоволенні позову просить відмовити.

Перебування на утриманні позивача батька пенсіонера не підтверджено жодними доказами, не надано відомостей про доходи ОСОБА_4 , наявність у нього майнових прав на нерухоме майно, транспортні засоби, тощо. Відсутні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на лікування батька. У позивача є рідний брат, який також зобов`язаний утримувати батька. Суду не надано доказів про наявність у сторони у власності та/або користуванні майна, майнових прав. Так само не підтверджено факт утримання ОСОБА_1 своєї теперішньої дружини.

Судове рішення

Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовлено.

Суд першої інстанції виснував, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували як факт перебування зазначених осіб саме на утриманні позивача, так і факт зміни у зв`язку із цим його матеріального становища в бік погіршення. Тобто підстав для зменшення розміру аліментів, визначений судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2015 року не встановлено.

Розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, тому враховуючи обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, відсутні умови для зменшення розміру стягнених аліментів.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області скасувати та прийняти нове рішення, яким його позовну заяву задовольнити.

Вказує на порушення норм процесуального права, які в силу ст. 376 ЦПК не є підставою для скасування рішення, зокрема неотримання відзиву позивача, не задоволення клопотання про витребування доказів.

Порушення матеріального права становлять: не врахування судом, передбаченої ст. 192 СК зміни матеріального стану платника аліментів, а на його утриманні перебуває хворий батько похилого віку; також забезпечує дружину, яка допомагає з батьком.

Суд першої інстанції не врахував обставини, що мають суттєве значення у справі, навів розрахунок аліментів, які б сплачував за умови зменшення розміру, а саме 1/4 від доходу, як заявив у позові, що становило б 14 119,00 грн, тобто 4 706,00 грн, що є більшим за розмір визначений законодавством як мінімальний.

Процесуальні клопотання, вирішені апеляційним судом

В апеляційній скарзі позивач заявив клопотання про витребування доказів, а саме, просив витребувати з Голованівського відділу ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області копії засвідчених належним чином документів:

-про стан виконавчого провадження за вказаним судовим наказом від 18.09.2015 у справі № 386/1057/15-ц;

-ідентифікатор доступу до виконавчого провадження, № ВП, П.І.Б. виконавця

-яка сума аліментів стягнута з ОСОБА_1 за останні 12 місяців;

-чи є у позивача борг по сплаті аліментів;

-відомості про матеріальний стан ОСОБА_2 .

-

В обґрунтування вимоги вказано, що аналогічне клопотання заявлялося у суді першої інстанції, проте не було розглянуте без поважних причин, що спричинило критичну суб`єктивну оцінку наявних доказів у справі та порушило вимоги процесуального законодавства.

З`ясовано, що позивач подавав клопотання про витребування доказів до суду першої інстанції (а.с.14), наслідки розгляду матеріали справи не містять.

Колегія суддів розглянувши заявлене клопотання про витребування доказів, дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до положень процесуального законодавства клопотання мають стосуватися спірних правовідносин.

Позов заявлений про зменшення розміру аліментів.

Зменшення відбувається за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, питання сплати аліментів за визначений позивачем період, наявність/відсутність заборгованості не стосується заявленого позову. Суд з`ясовує обставини, які передбачені ст. 192 СК щодо наявності підстав для зменшення аліментів. Розмір сплачених аліментів для спору немає значення, як і доходи стягувача. Справа не стосується доцільного використання коштів чи додаткових витрат на дітей.

Вимога щодо виконавчого провадження та про стан виконання, виконавця, доступу до інформації, ніяким чином не відноситься до даної справи. Має вирішитися боржником шляхом звернення до виконавчої служби і в тому числі з`ясувати розмір вже сплачених аліментів.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

25 березня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 18 квітня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.106-107).

Участь учасників справи в суді апеляційної інстанції

15 квітня 2024 року до суду від відповідачки надійшла заява про розгляд справи без її участі. Зазначила, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню,оскільки зводяться до переоцінки доказів та однобічного тлумачення законодавства (а.с.108).

17 квітня 2024 року на електронну адресу суду від апелянта надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.111).

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За положеннями ч.5 ст. 268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обставини встановлені судом

На підставі судового наказу у справі № 386/1057/15-ц (провадження №2-н/386/52/15), виданого Голованівським районним судом Кіровоградської області 18.09.2015 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 14 вересня 2015 року до досягнення ОСОБА_6 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Згідно довідки № 2318 від 12.07.2022 року ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки №1042 від 02.10.2023 року позивач зареєстрований по АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_3 , 1979 р.н. та батьком ОСОБА_4 , 1957 р.н..

Згідно довідки № 159 ЛКК КНП «Голованівського центру первинної медико-санітарної допомоги» Голованівської селищної ради від 28.03.2023 року, ОСОБА_4 (батько позивача) потребує матеріальної допомоги та довготривалого лікування.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Застосовні до правовідносин сторін норми права та їх джерела, практика їх застосування

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

В порядку ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказані роз`яснення Верховного Суду України надані до внесення змін в ч. 3 ст. 181 ч. ст. 184 СК України, а саме викладення їх в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право людини і громадянина на захист судом її права і свободи реалізується шляхом звернення до суду в порядку, визначеному процесуальним законодавством.

Особа звертається до суду за захистом своїх цивільних майнових прав шляхом пред`явлення відповідного позову.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, позивач звернувся з позовом «про зменшення розміру аліментів». Підстава зміни розміру аліментів, що стягуються з батька/боржника на утримання трьох неповнолітніх дітей, перебуванням на його утриманні дружини та батька пенсіонера, який хворіє.

Суд першої інстанції дослідивши підстави та обґрунтування звернення вказав, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували як факт перебування зазначених осіб саме на утриманні позивача, так і факт зміни у зв`язку із цим його матеріального становища в бік погіршення. Тобто підстав для зменшення розміру аліментів, визначений судовим наказом Голованівського районного суду Кіровоградської області від 18.09.2015 не встановлено. Розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, тому враховуючі обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, умов для зменшення розміру, не встановлено.

Більш того, суд не володіє повною та об`єктивною інформацією щодо майнового стану позивача, наявність рухомого/нерухомого майна, доходів, тощо. Не надана інформація про доходи батька та дружини ОСОБА_1 . За яких обставин дружина перебуває на його повному утриманні, які доходи має батько сторони і чи позивач єдиний хто його утримує. Як вказує у відзиві відповідач, у ОСОБА_4 двоє синів, які в рівній мірі зобов`язані утримувати батька.

Позивач до звернення долучив копію судового наказу, копії паспортних документів, лікарську довідку, інформацію про склад сім`ї. Жодного документального підтвердження про свій матеріальний/майновий стан, доходи його батька, працездатної дружини (про непрацездатність не йдеться), суду не надано.

Тому, суд першої інстанції правильно визначившись зі спірними правовідносинами, оцінивши докази у справі дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних судових висновків.

Позиція апелянта крім визначених підстав також містить посилання, що розмір стягуваних з нього аліментів є вищим ніж передбачений законом мінімум, служить у ЗСУ має дохід більший ніж середня заробітна плата.

Разом з тим, законодавцем чітко визначений розмір аліментів, який підлягає стягненню на трьох дітей, цей розмір не може зменшуватися за умови великого розміру сплати аліментів. Підстави зменшення врегульовані ст. 192 СК, така підстава як сплата великого розміру аліментів, більше ніж мінімальний розмір, не передбачена.

Судові витрати

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати перерозподілу не підлягають, у зв`язку з незмінністю рішення.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 04 січня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.Л. Дуковський