Справа № 461/3734/24
Провадження № 4-с/461/23/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2024 року місто Львів Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кожем`яченко Володимир Володимирович, на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Любові Олександрівни та скасування постанов,

встановив:

I. Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом

ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Кожем`яченко Володимир Володимирович, звернулась до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенської Любові Олександрівни та скасування постанов.

Згідно скарги, ОСОБА_2 просить поновити їй строк на оскарження постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_3 від 18.04.2024, визнати таку незаконною та скасувати її. Виконавчий лист Галицького районного суду м. Львова №761/28336/23 від29.01.2024 повернути до Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для подальшого виконання.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що 03.11.2023 року Галицьким районним судом м. Львова було прийнято додаткове рішення у справі №761/28336/23, яким вирішено стягнути з AT «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. 29.01.2024 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист по справі №761/28336/23.

Скаржник вказує, що з метою виконання вказаного виконавчого листа, вона вернулася із заявою до Галицького ВДВС у місті Львові ЗМУ Міністерства юстиції та пред`явила його до виконання. У заяві про відкриття виконавчого провадження було зазначені реквізити банківського рахунку для перерахування стягнутих коштів з боржника на рахунок стягувача.

12.03.2024 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дударчуком Р.В., було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3, однак постанова про відкриття виконавчого провадження стягувачу не надходила. У подальшому, скаржнику стало відомо про те, що державним виконавцем, у відповідності до вимог пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», 18.04.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконання рішення суду.

Як стверджує ОСОБА_2 , у телефонному режимі головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Грабовенською Любов`ю Олександрівною, їй було повідомлено, що рішення суду №761/28336/23, боржником AT «Ідея Банк», згідно платіжної інструкції від 22.11.2023 року №7148411 виконано до відкриття виконавчого провадження. Скаржник вважає, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки стягувач грошових коштів так і не отримав, а рішення суду залишається невиконаним. Просить скаргу задовольнити.

09.05.2024 представником скаржника - адвокатом Кожем`яченко В.В. подано до суду заяву про розгляд справи за його та ОСОБА_2 відсутності.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представника боржника ОСОБА_1 у судовому засіданні у задоволенні скарги просила відмовити. Подала до суду письмові заперечення. Вказала, що АТ «Ідея Банк» добровільно виконало рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2023 до відкриття виконавчого провадження, підтвердженням чого є належним чином засвідчена копія платіжної інструкції № 7148411 від 22.11.2023. Зауважує, що ні у позовній заяві по справі № 761/28336/23, а відповідно і у рішенні суду не було вказано рахунки на які слід стягнути з АТ «Ідея Банк» кошти на виконання такого рішення суду, у зв`язку з чим АТ «Ідея Банк» добровільно перерахувало такі кошти на рахунок, який відомий сторонам та який належить ОСОБА_2 . Стверджує, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.11.2023 є виконаними у повному обсязі добровільно.

Відповідно до ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З урахуванням клопотання представника скаржника, беручи до уваги строки розгляду скарги визначені ч. 1 ст. 450 ЦПК України, а також положення закону про те, що неявка скаржника чи її представника, а також державного виконавця не перешкоджають розгляду скарги, забезпечення учасникам провадження достатньо часу та можливості реалізувати свої процесуальні права, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання.

II. Мотиви та висновки суду, обставини встановлені під час судового розгляду та докази у справі, а також положення закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зважаючи на належне обґрунтування скаржником пропуску строку звернення до суду, а саме часу і обставин за яких вона дізналася про наявність оскарженого рішення виконавця, суд приходить до переконання про наявність підстав для поновлення такого строку ОСОБА_2 .

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що 03.11.2023 року Галицьким районним судом м. Львова було прийнято додаткове рішення у справі №761/28336/23, яким вирішено стягнути з AT «ІДЕЯ БАНК» на користь ОСОБА_2 2000,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

29.01.2024 року Галицьким районним судом м. Львова було видано виконавчий лист по справі №761/28336/23.

12.03.2024 року державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дударчуком Р.В. відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3

Головним державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Грабовенською Л.О., на підставі пункту дев`ятого частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», 18.04.2024 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із повним фактичним виконання рішення суду.

Підставою винесення постанови про закінчення виконавчого провадження було те, що боржником виконано рішення суду до відкриття виконавчого провадження, про що надано платіжну інструкцію № 7148411 від 22.11.2023.

Як вбачається з платіжної інструкції АТ «Ідея Банк» № 7148411 від 22.11.2023, боржником виплачені кошти у сумі 2000 грн на рахунок: НОМЕР_1 ; призначення платежу «Компенсація витрат на правову допомогу на виконання додаткового рішення Галицького районного суду м. Львова від 03 листопада 2023 р. у справі № 761/28336/23». Проте, вказаний рахунок є відмінний від зазначених стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На відміну від позовного провадження, у якому суд вирішує існуючий між сторонами цивільно-правовий спір, скарги на дії (бездіяльність), рішення державних (приватних) виконавців мають на меті захист прав сторін виконавчого провадження з виконання судових рішень та покладають на суд контроль за їх належним виконанням. Згідно з чинним процесуальним законодавством, здійснення такого судового контролю відбувається за правилами спеціального виду провадження у цивільному судочинстві.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник фізична особа також про зміну місця роботи (частина четверта статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У частині другій вказаної статті Закону зазначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» саме на виконавця покладено функції із забезпечення примусового виконання рішення суду.

Навіть якщо Закон України «Про виконавче провадження» не вимагає від виконавця перевірки фактичного виконання судового рішення після надходження від стягувача відповідного повідомлення про це, то у будь-якому випадку функції із забезпечення примусового виконання рішення суду покладено саме на виконавця, який зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Оскільки матеріали справи містять докази добровільного виконання боржником АТ «Ідея Банк» рішення суду на користь ОСОБА_2 , тобто з огляду на його фактичне добровільне виконання у повному обсязі, виконавче провадження ВП НОМЕР_3 підлягало закінченню (закртиттю).

Рішення про стягнення вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на рахунок.

У свою чергу, банк надав докази перерахування грошових коштів на рахунок стягувача, а доказів, що вказані грошові кошти не були зараховані, стягувачем не надано. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду висловлену у постанові від 01 березня 2023 року у справі №583/4839/21.

Варто відзначити, що в ході розгляду справи скаржником не спростовано твердження представника банку про обізнаність сторін у наявності відповідного банківського рахунку скаржника у АТ «Ідея Банк» і те, що на момент перерахування коштів банком такий рахунок належав саме ОСОБА_2 і закритим не був.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Грабовенської Л.О. та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ухвалив :

Поновити ОСОБА_2 строк на подання скарги на рішення державного виконавця.

У задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

скаржник - ОСОБА_2

( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 );

представник скаржника - адвокат Кожем`яченко Володимир Володимирович

(03162, м. Київ, вул. Зодчих, 50; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

особа, бездіяльність якої оскаржується - Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів)

(79058, м. Львів, пр. Чорновола, 39, );

боржник - Акціонерне товариство «Ідея Банк»

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

представник боржника ? ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 13 травня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький