КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Болотова Є.В., Олійника В.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Лобача Ігора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 21 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому судового засіданні представником відповідача Дадіверіною Л.І. було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду іншої цивільної справи № 759/8814/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, по якій ухвалою від 25 липня 2024 року Верховним Судом відкрито касаційне провадження на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2024 року.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання припиненим договору іпотеки, до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі №759/8814/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Не погодившись з вказаною ухвалою, адвокат Лобач І.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до Святошинського районного суду міста Києва.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.01.2024 року у справі № 759/8814/23 набуло законної сили 10.06.2024 року, тобто в день ухвалення Київським апеляційним судом постанови у справі № 759/8814/23 за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, якою рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10.01.2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені, інфляційних втрат, моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволені вказаних позовних вимог, а в частині стягнення 3% річних та судових витрат змінено, зменшено суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3% річних.

Тому представник апелянта вважає, що оскільки після перегляду справи № 759/8814/23 у апеляційному порядку ухвалені у ній судові рішення набрали законної сили, а касаційне оскарження і перегляд в касаційному порядку раніше ухвалених судових рішень у іншій справі не є підставою для зупинення провадження у справі, а також враховуючи, що однією із визначених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод гарантій справедливого судочинства є розгляд справи у розумних строк, то суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про зупинення провадження у цій справи.

21 листопада 2024 року до Київського апеляційного суду від представника відповідача - адвоката Кондратова М.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України та обгрунтовував свої висновки тим, що розгляд даної цивільної справи є неможливим до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 759/8814/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, по якому Верховним Судом відкрито касаційне провадження.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що у серпні 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Лобача Ігоря Анатолійовича звернувся до Святошинського районного суду міста Києва із позовною заявою про визнання іпотеки такою, що припинена, відповідачем за якою є ОСОБА_2 , в якій просив суд:

1) визнати іпотеку такою, що припинена за Договором іпотеки від 18.03.2021 року, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Наталією Олександрівною і зареєстрованим в реєстрі за № 238.

2) зняти заборону відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка була накладена на підставі Договору іпотеки від 18.03.2021 року, укладеним між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Наталією Олександрівною і зареєстрованим в реєстрі за № 238.

3) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 41058638 від 18.03.2021 року про заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

4) виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку № 41059162 від 18.03.2021 року нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 .

В підготовчому судового засіданні суду першої інстанції, яке відбулося 16.10.2024 року, представником відповідача ОСОБА_3 було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення розгляду іншої цивільної справи № 759/8814/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яка знаходиться у провадженні Першої судової палати Касаційного цивільного суду (касаційне провадження № 61-9883 ск24).

Обгрунтовуючи клопотання про зупинення провадження представник відповідача посилався на п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, та вважав, що в даному випадку розгляд цієї справи до вирішення касаційним судом іншої цивільної справи № 759/8814/23, що на даний час розглядається Верховним Судом є об`єктивно неможливий, оскільки від цього залежить сума заборгованості позивача, яку він має повністю сплатити. А відтак тоді і наявність або відсутність підстав для припинення іпотеки.

Встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.01.2024 року у справі № 759/8814/23 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 18 березня 2021 року в національній валюті - гривні в сумі еквівалентній 89 572 доларів США за комерційним курсом продажу доларів США в АТ «Перший Український Міжнародний Банк» на дату здійснення боржником платежу; пеню у розмірі 704 894,24 грн; 3% річних у розмірі 4964,14 грн; інфляційні витрати у розмірі 7903,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 13956,80 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 37000,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вказане судове рішення оскаржувалось до суду апеляційної інстанції, який постановою від 10 червня 2024 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Лобача Ігоря Анатолійовича задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені, інфляційних втрат, моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних позовних вимог.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 10 січня 2024 року в частині стягнення 3% річних та судових витрат змінено, зменшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , 3% річних з 4 964,14 грн до 1 875,76 грн, та зменшивши суму судових витрат, стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , які складаються із судового збору з 13 956,80 грн до 10 895,70 грн, та витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у суді першої інстанції, з 37 000,00 грн до 30 040,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги - 12347,16 грн.

Постанова набрала законної сили з моменту її прийняття.

Ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 липня 2024 року у справі № 759/8814/23 року відкрито касаційне провадження за касаційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Кондратов Микола Іванович, на постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2024 року.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Аналіз наведеної норми права свідчить про те, що суд вправі зупинити провадження у справі з підстави перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Аналогічний висновок сформовано в постанові Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 360/3866/19.

Це виключає необґрунтоване зупинення судами провадження у справах, виходячи лише з однієї з наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи, яких може бути безліч.

Водночас, не може бути підставою для зупинення провадження у справі касаційне оскарження судових рішень, оскільки вони вже набрали законної сили, що узгоджується із іншою усталеною практикою касаційного суду, викладеною, зокрема, у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 752/9802/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 752/1914/16-ц, від 29 березня 2023 року у справі №205/8622/21, від 31 серпня 2022 року у справі №172/1195/19.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, безпідставно не взяв до уваги, що справа № 759/8814/23 не переглядається у Верховному Суді палатою, об`єднаною палатою чи Великою Палатою Верховного Суду, а судове рішення у цій справі набрало законної сили.

Крім того, зазначивши іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у цій справі, суд першої інстанції не навів мотивів, які факти можуть бути встановлені або спростовані за наслідками розгляду вищевказаної справи та їх вплив на вирішення цієї справи, та не зазначив, які саме об`єктивні обставини унеможливлюють розгляд цієї справи до вирішення іншої справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано зупинив провадження у справі.

Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати обґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні процесуального питання щодо зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення суду по цивільній справі № 759/8814/23, допущено неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання щодо стягнення судових витрат на цій стадії апеляційним судом не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лобача Ігора Анатолійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено «23» грудня 2024 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Є.В. Болотов

В.І. Олійник