Справа № 683/1692/24
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Кутасевич О.Г.

за участі секретаря судового засідання Братенка В.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні цивільну справу №683/1692/24, 2-о/683/92/2024 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради,

в с т а н о в и в:

У травні 2024 року ОСОБА_1 в порядку окремого провадження звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що з 17 листопада 2001 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , від якого у них народилось двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб розірвано між сторонами 11 березня 2014 року, після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю, однак з 2019 року обрали проживати з позивачем в АДРЕСА_1 . З цього часу він займається утриманням та вихованням дітей, зокрема і неповнолітнього ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина, а їх рідке спілкування погано впливає на нього.

Установлення факту самостійного виховання та утримання ним дитини необхідно заявнику для одноособового звернення до освітніх установ, здійснення реєстрації місця проживання дитини, виїзду за кордон, оскільки у всіх зазначених випадках необхідний дозвіл матері.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 30 травня 2024 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про зупинення провадження у даній справі на підставі п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку цивільної справи №201/5972/22.

Заявник ОСОБА_1 проти зупинення провадження у справі заперечував, посилаючись на те, що з 2019 року він не може повноцінно здійснювати свої батьківські права, а позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому саме він звернувся до суду із заявою про встановлення цього факту. Уважає, що зупинення провадження є недоцільним.

Представник органу опіки та піклування щодо зупинення провадження поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі слід зупинити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Подібність правовідносин означає, зокрема тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема такі, в яких аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року по справі №265/2189/20 зазначено, що тлумачення пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку: а) палатою; б) об`єднаною палатою; в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.

При цьому, така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (частина друга статті 416 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Відповідно до п.14 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 вересня 2023 року передано на розгляд Великої Палати з підстави, передбаченої частиною п`ятою статті 403 ЦПК України, справу №201/5972/22. У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту самостійного виховання дитини, метою встановлення якого зазначив: отримання соціальної допомоги як батько, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказував, що правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини (інших фактів, які пов`язаніз реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) чи оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що перебували та перебувають на розгляді в судах та рішення у яких можуть бути винесені найближчим часом, та аналіз судової практики свідчить про винесення судами цивільної та адміністративної юрисдикції суперечливих судових рішень, відсутності єдності судової практики, зокрема у зв`язку з відсутністю правової позиції Верховного Суду щодо такого роду питань.

На вирішення Великої Палати Верховного Суду винесено вирішення наступних правових проблем та формування єдиної правозастосовчої практики: 1) щодо предметної юрисдикції такої категорії справ та можливості її вирішення в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства; 2) щодо наявності спору у заявлених вимогах, які можуть вплинути на права та інтереси іншого з батьків у разі задоволення порушеного заявником питання.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року справу №201/5972/22 прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Станом на 22 липня 2024 року перегляд цієї справи в касаційному порядку не закінчено.

Правовідносини та їх правове регулювання у справі, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду є подібними до правовідносин у даній справі, що наразі розглядається судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку цивільної справи №201/5972/22.

Керуючись статтями 252, 253, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Зупинити провадження у цивільній справі №683/1692/24, 2-о/683/92/2024 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку цивільної справи №201/5972/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: