Справа №705/476/24
2/705/1109/24
УХВАЛА

22.07.2024 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про перехід до загального позовного провадження та витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

24.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

При розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, якими є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частини перша, друга статті 174 ЦПК України).

Положеннями статей 178-181 ЦПК України врегульовано підстави, час, черговість та вимоги щодо подання заяв по суті, зокрема відзиву (стаття 178 ЦПК), відповіді на відзив (стаття 179 ЦПК України), заперечення (стаття 180 ЦПК України) та пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (стаття 181 ЦПК України).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками було направлено за зареєстрованою адресою проживання відповідача. Зазначені документи повернулися на адресу суду з відміткою про невручення, а саме: «за закінченням терміну зберігання».

На клопотання представника відповідача судом на адресу адвоката Дуди І.П. направлено відскановану копію позовної заяви з додатками.

10.06.2024 у системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано відзив на позовну заяву, який також у паперовому вигляді надійшов на адресу суду 19.06.20241 за вх. № 15945 та надано докази підтвердження його направлення на адресу позивача.

За правилами статті 178 ЦПК України позивач має право у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на подання відповіді на відзив, про що зазначено в ухвалі про відкриття провадження від 24.01.2024.

08.07.2024 позивачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про перехід до загального позовного провадження та витребування доказів, в якому вона просила призначити у справі загальне позовне провадження з проведенням підготовчого засідання та витребувати у відповідача належним чином завірені копії документів на підтвердження працевлаштування та отримання доходу.

Клопотання позивач обґрунтувала тим, що наприкінці червня 2024 року вона отримала відзив на позовну заяву від імені відповідача, що складений адвокатом, в якому зазначено про відмову у задоволенні позову. Як слідує з відзиву відповідач дійсно працює за кордоном та перераховує кошти на рахунки в Україні в злотих, а отже має в Польщі постійний офіційний дохід. У зв`язку з тим, що справа була призначена судом у порядку спрощеного позовного провадження та в даний час виникла необхідність у витребуванні письмових доказів даних про місце роботи та нараховану відповідачеві зарплату за період з моменту подання означеного позову, тому вимушена клопотати про перехід у справі в загальне позовне провадження для забезпечення можливості витребування доказів з відповідача з метою послідуючої зміни розміру позовних вимог призначення аліментів судом у твердій грошовій сумі.

Вивчивши клопотання, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновків, що вимога позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку: позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Отже, оскільки предметом спору у даній справі є стягнення аліментів, і на даний спір не розповсюджуються положення частини четвертої статті 274 ЦПК України, така справа є малозначною у відповідності до вимог закону, а тому має розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження.

До того ж спрощене провадження, як і загальне позовне провадження, спрямовані на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження не є провадженням, у якому розглядаються безспірні вимоги, а позивач не позбавлена можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи у строки, визначені судом або законом.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі відкрито та розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням малозначності справи, конкретних обставин справи, та забезпечення права позивача у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив, яким позивач станом на час подання до суду заяви про перехід до загального позовного провадження не скористалася, суд вважає за недоцільне проводити розгляд справи у загальному позовному провадженні, тому клопотання позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання позивача про витребування доказів суд зазначає таке.

За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, у справі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Звертаючись з клопотанням про витребування доказів, позивач належним чином не обґрунтувала неможливість їх подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї та вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Суддя враховує, що позивачем у позовній заяві зазначено про працевлаштування відповідача за кордоном, тим самим підтверджено, що станом на час подання позову до суду позивач знала про обставини, зазначені у клопотання про витребування доказів.

За наведених обставин, клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтям 74-77, 84, 251 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про перехід до загального позовного провадження та витребування доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.І.Єщенко