Справа № 466/3148/23 Головуючий у 1 інстанції: Федорова О.Ф.
Провадження № 22-ц/811/199/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у місті Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИЛА:

03.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив:

- визнати недійсним договір позики грошей від 24.01.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. та зареєстрований у реєстрі за №164;

- визнати недійсним договір про внесення змін і доповнень до договору позики грошей, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 24.01.2022 за реєстровим № 164 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 10.06.2022 та зареєстрований у реєстрі за № 922;

- визнати недійсним договір іпотеки від 24.01.2022, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. та зареєстрований у реєстрі за № 166;

- визнати недійсним договір про внесення змін і доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 24.01.2022 за реєстровим № 166, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 10.06.2022 та зареєстрований у реєстрі за № 924;

- скасувати державну реєстрацію іпотеки, вчинену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 24.01.2022 (Номер запису про іпотеку: 46319969);

- скасувати державну реєстрацію обтяжень (заборони на нерухоме майно), вчинену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. 24.01.2022 (номер запису про обтяження: 46320022).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.04.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії щодо реєстрації та продажу квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

05.05.2023 представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 подав заяву про зустрічне забезпечення позову, у якій просив застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести зустрічне забезпечення на депозитний рахунок суду в розмірі 2 416 892,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Качора С.Б. про поновлення пропущеного строку для подання заяви про зустрічне забезпечення позову задоволено.

Поновлено пропущений строк для подання заяви про зустрічне забезпечення позову.

Застосовано заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести зустрічне забезпечення на депозитний рахунок суду в розмірі 2 416 892,00 грн.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вжиті заходи забезпечення позову лише обмежують право ОСОБА_2 розпоряджатися квартирою, якої він не мав у власності і до моменту постановлення ухвали про забезпечення позову, оскільки квартира у його власності не перебуває, а тому забезпечення позову жодним чином не впливає на майновий стан відповідача ОСОБА_2 . Оскаржувана ухвала не містить належного обгрунутвання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення, а вжиті судом першої інстанції заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання позивача внести на депозитний рахунок суду 2 416 892,00 грн є неспівмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Суд не дослідив та невірно визначив розмір таких збитків, а лише погодився із розміром, який був зазначений відповідачем. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не відповідає.

Зустрічне забезпечення по суті це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків та має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути внаслідок застосування судом забезпечувальних заходів.

Порядок застосування зустрічного забезпечення визначений статтею 154 ЦПК України.

Так, згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

При цьому, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

З аналізу наведеної норми вбачається, що кваліфікуючою ознакою застосування зустрічного забезпечення є ймовірність наявності збитків відповідача, яких він може зазнати у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому, можливість таких збитків має довести відповідач, а суд повинен ретельно дослідити їх, визначити їх потенційний розмір, оцінити співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки ч.1 цієї норми визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, та витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, особа, яка посилається на завдання їй збитків в результаті вжиття судом заходів забезпечення позову, серед іншого має довести реальну можливість їх заподіяння.

В той же час, представником ОСОБА_2 ОСОБА_4 на обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення не надано суду належних та обґрунтованих доказів завдання або можливого завдання йому збитків у розумінні положень статті 22 ЦК України внаслідок застосування заходів забезпечення позову. При цьому, посилання відповідача на те, що понесеними збитками є неможливість реалізації квартири, яка є предметом оспорюваного договору іпотеки, і, як наслідок, неотримання коштів від її продажу, та зниження вартості квартири у зв`язку з ростом інфляції, не можуть бути підставою для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи відсутність обставин, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, та недоведеність заявником факту понесення збитків у зв`язку із застуванням заходів забезпечення позову, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про зустрічне забезпечення шляхом внесення ОСОБА_1 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 2 416 892,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження з підстав, зазначених представником ОСОБА_2 ОСОБА_5 у клопотанні від 09.05.2024, оскільки незважаючи на те, що стаття 362 ЦПК України не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження як помилковість його відкриття, за обставинами цієї справи висновок про закриття апеляційного провадження є неможливим.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15.05.2023 слід скасувати та постановити нову постанову, якою у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Качора С.Б. про зустрічне забезпечення відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2023 року скасувати та постановити нову постанову.

У задоволенні заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 про зустрічне забезпечення відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.07.2024

Головуючий

Судді