У Х В А Л А

Справа № 932/4080/22

Провадження № 2-з/932/60/24

29 липня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Куцевола В.В., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати будь які дії, пов`язані з реєстрацією (виникнення зміни, припинення) права власності на нерухоме майно з забороною здійснення відчуження нерухомого майна будь яким шляхом (укладання договорів дарування, купівлі-продажу, іпотеки, міни, тощо) реалізації передачі іншим особам, переоформленню документів, а також інші дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав стосовно нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 до розгляду цивільної справи по суті.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що предметом позову є стягнення, заборгованості в розмірі 2 194 200, 00 грн. за договором позики від 10.03.2022 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . На теперішній часу відповідачем зазначений договір позики не виконаний, від виконання його ухиляється та має заборгованість в розмірі 2 194 200,00 грн. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після померлої спадкоємцями є її донька відповідач по справі ОСОБА_2 . Після померлої матері відповідача залишилося спадкове майно, яке складається з домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння належало померлій ОСОБА_3 43/100 частин на підставі договору дарування від 13.08.2003 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. за реєстровим № 7067 зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДМР в електронному реєстрі прав власності нерухоме майно за реєстраційним № 2244388 та 57/100 частин на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2004 року за реєстром № 7067, за реєстровим в КП «ДМБТІ» ДМР в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 2244388, що підтверджується відповіддю КП «ДМБТІ» ДМР від 10.0.82021 року за № 10492. Відповідач ОСОБА_2 через свого довірителя звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Тетяни Василівни з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_3 , однак постановою від 15.10.2021 року приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з посиланням, на те, що позивачем не надано оригінали документів, які підтверджували право власності спадкодавця на житловий будинок.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлої своєї матері, яка складається з нерухомого майна, на яку в будь-який момент має змогу отримати свідоцтва про право на спадщину та здійснити відчуження нерухомого майна. Невжиття заходу забезпечення позову може ускладнити або унеможливити подальше реальне виконання рішення суду у даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язані із предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», що є узагальненням судової практики з розгляду цивільних справ певної категорії, яку імплементовано у державі, зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу. Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Так, предметом спору є стягнення з ОСОБА_2 заборгованість по договору позики від 10.03.2022 року в розмірі 2 194 200 грн., який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. та зареєстрований в реєстрі за № 412.

Заочним рішенням суду Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2023 року позов було задоволено. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики від 10.03.2022 р. у розмірі 2194200 (два мільйони сто дев`яносто чотири тисячі двісті) грн. 00 коп.

На підставі заяви представника відповідача ухвалою від 17.04.2024 року заочне рішення було скасоване, справу призначено до розгляду.

Після скасування заочного рішення суду від 09.02.2023 року відповідач чи її представник у судові засідання не з`являється.

З наданих представником позивача доказів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 .

У заяві про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення та відзиві на позов відповідач також зазначала, що нею здійснюються дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 279808018 від 18.10.2021 року та № 388424024 від 26.07.20204 року вбачається, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належало померлій ОСОБА_3 43/100 частин на договору дарування виданого 13.03.2003 року ВАО № 150832 виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А. та 57/100 частин на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2004 року.

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Шульдіної Т.В. відповідачу ОСОБА_2 було відмолено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після померлої її матері ОСОБА_3 , у зв`язку із неподанням спадкоємцем належним чином оформлених документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно.

Надані позивачем копії письмових доказів, вказують на реальність спору між сторонами у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Таким чином, оскільки підставою для відмови відповідачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стало виключно не подання правовстановлюючих документів, однак матеріалами справи підтверджено, що померла ОСОБА_3 була власником вказаного будинку, відповідач не позбавлена можливості після надання відповідних документів нотаріусу отримати свідоцтво про право на належну їй частину спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Оскільки предметом спору є стягнення боргу, розмір якого на день звернення з позовом становив 2 194 200 грн., суд вбачає за можливе забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам 1/2 частини нерухомого майна (продажу, міни, найму, виділу часток, передачі в іпотеку та інше), яким є буд. АДРЕСА_1 .

Такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, забезпечить запобігання ухиленню від виконання рішення суду, у випадку задоволення позовних вимог. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

При цьому вказаний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки не позбавляє права отримати свідоцтво про право на спадщину та не перешкоджає реєстрації права власності на майно, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

У частині заборони інших дій що пов`язані з державною реєстрацією речових прав стосовно нерухомого майна, яким є буд. АДРЕСА_1 , суд розцінює його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню

За вказаних підстав, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 158, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам 1/2 частини нерухомого майна (продажу, міни, найму, виділу часток, передачі в іпотеку та інше), яким є буд. АДРЕСА_1 до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В іншій частині заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

Стягувачем за цим виконавчим документом є ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ). Боржником за цим виконавчим документом є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 29.07.2027 року.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя В.В. Куцевол