Справа № 718/1569/24
Провадження 2/718/337/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої - судді Масюк Л.О., при секретарі - Харабари А.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який був зареєстрований та постійно проживав по АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 , йому належало право на земельну ділянку, а саме земельна ділянка площею 2,5179 га. згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №197773, яка розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0095.

Зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом, який складено на її імя батьком, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який посвідчено секретарем Мамаївської сільської ради. Відповідач, ОСОБА_2 , її рідний брат, син померлого ОСОБА_3 , не заперечував проти того, щоб батько подарував їй житловий будинок і склав заповіт, яким все своє майно заповів їй, в тому числі і земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №197773.

Посилається на те, що в Кіцманській державній нотаріальній конторі їй в усній формі повідомили про необхідність подати правовстановлюючий документ, тобто Державний акт на право на земельну ділянку, в оригіналі. Оскільки такий оригінал втрачено, в усній формі позивачці було відмовлено у розгляді питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Вказує на те, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді і вона отримує дивіденди, що свідчить про те, що вона фактично вступила у володіння спадковим майном в установлений законом термін.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, визнати за нею право власності на спадкове майно.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 21.12.2012 року (а.с.11).

Згідно свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 від 13.07.1964 року вбачається, що батьками останньої є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 02.06.2009 року вбачається, що позивачка після розірвання шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Згідно свідоцтва про зміну прізвища серія НОМЕР_4 від 02.06.2009 року вбачається, що позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.10).

Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_7 , 03.04.2002 року, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за Законом матиме право, останній заповідає дочці, ОСОБА_8 (а.с.12).

Згідно договору дарування земельної ділянки від 26.12.2011 року ОСОБА_9 є власником земельної ділянки 0,45 га., яка складається з двох земельних ділянок 0,25 га. кадастровий номер :03:004:0779 та 0,20 га. кадастровий номер :03:002:0552 (а.с.13).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №32708106 від 27.12.2011 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.14).

Згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №197773 виданого 02.09.2005 року на підставі розпорядження Кіцманської РДА №312 від 03.06.2005 року власником земельної ділянки площею 2,5179 га., яка розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0095 є ОСОБА_3 (а.с.15).

Відповідно до Звіту про експертну грошову оцінку ФОП ОСОБА_10 вартість земельної ділянки площею 2,5179 га., яка розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0095 станом на 05.12.2023 року складає 151074 грн. (а.с.16-22).

Згідно довідки №224 від 19.04.2024 року Мамаївської сільської ради вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 разом з ним в одному будинку були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , внука ОСОБА_11 , внук ОСОБА_12 , невістка ОСОБА_13 , син ОСОБА_2 (а.с.23).

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його .

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. При цьому заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини, має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (стаття 1236 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, беручи до уваги те, що спадкодавцем ОСОБА_3 на випадок смерті складено заповіт, за яким спадкоємцем є позивач, яка в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадщину, враховуючи при цьому те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на спадкове майно.

Крім того, суд зважає і на те, що у відповідності до роз`яснення ВССУ у п.3.1 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

За таких обставин, позивачка спадщину прийняла, однак позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно через відсутність у неї оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, після смерті ОСОБА_3 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, беручи до уваги відповідні положення Цивільного кодексу України, та відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, що позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на спадкування в іншому порядку, а також враховуючи при цьому те, що задоволення позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб.

На підставі ст.ст. 328, 346, 392, 1216-1218, 1220-1221, 1223, 1233, 1235-1236, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 49, 82, 200, 206, 211, 247, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,5179 га., яка розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:003:0095, яка згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №197773 виданого 02.09.2005 року на підставі розпорядження Кіцманської РДА №312 від 03.06.2005 року належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Кіцманського

районного суду: Масюк Л.О.