Справа № 643/616/23
Провадження № 2/643/25/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко В.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом адвоката Щербань Анни Сергіївни, що діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та відібрання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , третя особи: Департамент служб у справах дітей ХМР, у якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_3 та відібрати малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_4 та повернути дитину за попереднім місцем проживання.

Ухвалою суду від 31.01.2023 провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представником позивача - адвокатом Щербань А.С. надано заяву про виклик свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . В обґрунтування заяви зазначила, що вищезазначені свідки можуть повідомити обставини, які мають значення для вирішення зазначеної справи.

Згідно статті 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. В ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Оскільки у представника позивача для подання доказів виникла необхідність у допиті свідків, які можуть зазначити обставини, які мають значення для вирішення даної цивільної справи, то суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого клопотання про виклик свідків.

13.03.2024 на адресу суду надійшла зустрічна позовна ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

В судовому засіданні представник відповідача просила залучити зустрічний позов та розглядати разом з первісним. Подала клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову, в обґрунтування якого зазначила, що відповідач після звернення до Московського районного суду м. Харкова із позовом щодо визначення місця проживання дитини, відібрання малолітньої дитини та повернення за попереднім місцем проживання звернувся також до Суду із сімейних справ у Крайот, Ізраїль із позовом щодо повернення дитини до України. Так, рішенням Суду із сімейних справ у Крайот від 24 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_3 про повернення дитини відмовлено та не наказано про повернення дитини до його постійного місця мешкання згідно із правилами Конвенції. Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою до Окружного суду Хайфи з місцем знаходження у суді з громадянських апеляцій. Постановою зазначеного суду від 22.01.2024 апеляцію ОСОБА_3 відхилено. Крім того, зазначеним рішенням за клопотанням представника ОСОБА_3 затримано виїзд дитини з Ізраїлю, виданого у рамках справи суду першої інстанції та залишатиметься у його виді до надання іншого рішення суду першої інстанції або до досягнення дитиною віку 18 років. Вказані обставини свідчать про відмову суду першої та апеляційної інстанції у поверненні дитини до батька та про заборону залишати ОСОБА_9 територію Ізраїлю до 18 років або до постановлення іншого рішення судом Ізраїлю. Тобто, фактично забороною Даніілу залишати територію Ізраїлю до 18 років суд фактично визначив місце проживання дитини із матір`ю. Крім того, під час розгляду зазначених справ Данііл надав соціальним працівникам своє бачення вирішення спору, та зазначив, що він бажає підтримувати зв`язок з обома батьками, проте за існуючих обставин він заперечує своє повернення до України тобто бажає залишитись із матір`ю. Тобто, фактично після постановлення зазначених рішень судами Ізраїлю є юридична необхідність у вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини із матір`ю, зважаючи на заборону виїзду дитини, а також висловлене дитиною соціальним працівникам бажання залишитися проживати із матір`ю у Ізраїлю. Також, після подання первісного позову сторони неодноразово намагались врегулювати питання мирним шляхом, зокрема визначити мировою угодою місце проживання дитини із матір`ю до закінчення воєнного стану, який продовжено до 14.05.2024. Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є взаємопов`язаними, оскільки спір стосується їх сина, а відтак вважає що, спільний розгляд даних позовів є доцільним, оскільки по суті буде вирішено питання проживання дитини або з позивачем, або з відповідачем.

Представник позивача заперечувала проти прийняття зустрічного позову так як пропущено строк для її подання, причини зазначені у клопотанні про поновлення строку для подання зустрічного позову не вважає поважними.

Представник третьої особи у підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином. Подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Із матеріалів вказаної цивільної справи вбачається, що ухвалою від 31.01.2023 відкрито провадження у справі, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

17.05.2023 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву.

Виходячи з положень частини 1 статті 193 ЦПК України, у цей самий строк відповідачем мало бути подано зустрічну позовну заяву.

В той час, відповідачем зустрічна позовна заява подана до суду лише 13.03.2024, тобто через 10 місяців після подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, відповідачем пропущено строк для пред`явлення зустрічного позову.

Згідно положень ч.3 ст.194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно з ч. 3 ст. 127 ЦПК України, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Судом встановлено про те, що представником відповідача ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску процесуального строку для подання зустрічної позовної заяви, посилання представника відповідача, що підставою для звернення до суду із зустрічним позовом стало отримання ними рішення Ізраїльського суду про відмову позивачу у повернені йому дитини, суд не визнає поважними, оскільки ці рішення постановлені після закінчення строку на надання відзиву на позовну заяву та ніяк не перешкоджали зверненню відповідачу з зустрічною позовною заявою до суду та надання суду клопотання про надання додаткового строку для надання доказів в порядку ст. 83 ЦПК України.

Беручи до уваги те, що відповідач пропустив строк для подання зустрічної позовної заяви, а поважних причин для поновлення такого строку не вказано, суд приходить до висновку про необхідність відмови відповідачу у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Разом з тим, суд роз`ясняє, що відмова у прийнятті зустрічної позовної заяви не позбавляє ОСОБА_4 права пред`явити позов із такими вимогами у загальному порядку, а тому права відповідача можуть бути захищені у інший спосіб, тобто шляхом пред`явлення позову в загальному порядку. Отже, відмову в прийнятті зустрічного позову та його повернення не можна вважати обмеженням доступу до правосуддя в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, представником позивача подано до суду клопотання, у якому просила звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до Центрального (компетентного) органу Держави Ізраїль з проханням провести відповідною соціальною службою за територіальною підсудністю відповідні процесуальні дії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, передбачені ЦПК України, принципи належності та допустимості доказів, а також положення ч.3 ст.27 ЦПК України, зупинення провадження по справі в зв`язку з направленням судового доручення приведе до безпідставного затягування розгляду справи. При цьому суд вважає, що не задоволення даного клопотання, не може негативним чином відобразитись на повноті та об`єктивності розгляду даної справи.

Справа підготовлена для судового розгляду у судовому засіданні.

У ході підготовки справи до судового розгляду проведені необхідні дії, передбачені ст. 197 ЦПК України.

Суд вважає необхідним закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 91, 193,194, 197 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача адвоката Щербань Анни Сергіївни про виклик свідків задовольнити.

Викликати в судове засідання для надання показань як свідків наступних осіб:

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

3) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

Попередити свідків про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про направлення судового доручення відмовити.

Відмовити у прийняти зустрічного позову ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 , третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Зустрічну позовну заяву разом із доданими матеріалами повернути відповідачу.

Закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом адвоката Щербань Анни Сергіївни, що діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та відібрання малолітньої дитини, та призначити справу до судового розгляду по суті на 20.06.2024 на 10 год. 30 хв. у приміщенні Московського районного суду м. Харкова (адреса: 61153, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є, каб. № 13).

Ухвала в частині повернення зустрічної позовної заяви може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.О. Афанасьєв