РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2024 року місто Сколе

Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Микитина В.Я.,

з участю секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,

сторони та інші учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ;

відповідач - Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України»;

зміст позовних вимог - про визнання незаконним та скасування наказу;

розглянувши дану цивільну справу у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду, що по вул. Д. Галицького, 8, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та інших її учасників, за участю представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. і представника відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвоката Борисова С.І., -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позицій сторін та інших учасників справи.

Позивачка ОСОБА_1 , скориставшись канцелярією, 21.02.2024 року подала у Сколівський районний суд Львівської області позовну заяву, що була зареєстрована в діловодстві за вх. № 1407, в якій просить ухвалити рішення про визнання незаконним та скасування наказу директора Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 від 24.11.2023 року № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу». Питання щодо стягнення на свою користь з відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» судових витрат у справі, котрі полягають у справлянні судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., позивачка ОСОБА_1 не порушує.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 працювала верстатником нижнього складу Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» з 09.12.2014 року по 05.02.2024 року, втім, була звільнена наказом директора ОСОБА_2 від 05.02.2024 року № 21-к «Про звільнення працівників нижнього складу». Попередньо цим директором було видано наказ від 24.11.2023 року № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу», яким скорочено робочі місця нижнього складу вказаної Філії та заплановано вивільнити працівників в кількості 72 особи з 24.01.2024 року, з підстав, передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, такий наказ позивачка ОСОБА_1 вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Так, згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», у разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв?язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом?якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень. Профспілки мають право вносити пропозиції державним органам, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об?єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов?язаних з вивільненням працівників, які є обов?язковими для розгляду. На адвокатський запит представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. від 18.01.2024 року за № 07, відповідачем Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» не було надано копію наказу директора ОСОБА_2 про зміну в організації та праці по даному підприємству із відповідним обґрунтуванням цих змін, про що свідчить лист цієї філії від 06.02.2024 року за вих. № 28/21.22-2024 із доданою до нього копією оскаржуваного наказу. В оскаржуваному наказі не має посилань на проведення консультації з профспілкою підприємства про заходи щодо запобігання звільненням у зв?язку із змінами в організації виробництва та праці, внесення профспілкою відповідних пропозицій. Відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», яка є юридичною особою, не перебуває в стані ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання, суттєві зміни у видах та обсягах діяльності в сторону погіршення на нижньому складі підприємства не відбулись. З цього приводу представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Горох В.В. надіслав на адресу відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» адвокатський запит від 13.02.2024 року за № 18, однак відповіді на нього на момент пред?явлення позову такий не отримав. Таким чином, роботодавець верстатниці нижнього рівня ОСОБА_1 , не видавши наказ про внесення змін в організацію виробництва і праці у відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», в якому мав би бути розкритий зміст цих змін, без належних обґрунтувань, без внесення відповідних пропозицій профспілкою підприємства, видав оскаржуваний наказ за відсутності для цього підстав та із порушенням порядку його видачі, внаслідок чого не забезпечив гарантії трудових прав та законних інтересів, завершує свої розмірковування позивачка ОСОБА_1 ..

Відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» у порядку представництва, котре здійснює адвокат Борисов С.І., у запропоновані судом строк та порядку, а саме 07.03.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав у Сколівський районний суд Львівської області відзив на цю позовну заяву, за змістом якого заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , вмотивувавши це тим, що в жовтні 2023 року зазначеним підприємством проаналізовано економічні результати функціонування структурного підрозділу - нижнього складу. За підсумками розрахунків, було встановлено, що підприємство недоотримало прибутку у розмірі 11 279 000 грн.. З огляду на значну суму недоотриманого прибутку, відповідачем Філією «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» було прийнято рішення оптимізувати показники господарської діяльності, скоротивши витрати на переробку сировини, шляхом впровадження змін в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників та закриття нижнього складу. Листом від 19.10.2023 року за вих. № 684 відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» звернувся до голови Профспілкової організації з повідомленням про заплановані зміни у організації виробництва, шляхом закриття нижнього складу та скорочення штату і чисельності працівників у кількості 72 особи, з доданим економічним обґрунтуванням. Листом від 08.11.2023 року за № 4 головою Первинної профспілкової організації було надано пропозицію про залишення працівників нижнього складу кількістю 14 людей і закриття тільки цехів переробки. Директором відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 24.11.2023 року видано наказ № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу» у зв?язку із змінами в організації виробництва і праці, яким було заплановано вивільнити 72 людини. Також, 24.11.2023 року позивачці ОСОБА_1 було вручено повідомлення про скорочення штату працівників згідно наказу № 174 та на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У подальшому, 05.02.2024 року, після спливу двох місяців з моменту видання наказу № 174 і повідомлення позивачки ОСОБА_1 про звільнення на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв?язку з скороченням штату, прийнято наказ № 21-к «Про звільнення працівників нижнього складу», яким позивачку ОСОБА_1 було звільнено. Адвокат Борисов С.І., відповідаючи на основні аргументи позивачки ОСОБА_1 , зазначає, що лист Міністерства соціальної політики від 13.04.2017 року за вих. № 159/0/22-17 не містить вказівок про видання окремого наказу про внесення змін в організації виробництва, як і вимогу про розкриття суті змін. Більше того, зазначений лист не є нормативно-правовим актом. Жодним іншим документом таких вимог теж не передбачено. Окрім того, на виконання ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», 19.10.2023 року листом за вих. № 684, з додержанням встановлених законодавством строків, відповідачем Філією «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» було повідомлено профспілкову організацію про заплановані звільнення з зазначенням причин, кількості і категорії працівників. Головне, роботодавцем враховані пропозиції, надані профспілковою організацією, зокрема зменшено кількість вивільнених працівників з 72 до 58 осіб, припинено діяльність тільки цехів переробки, продовжено роботу нижнього складу, підсумовує відзив адвокат Борисов С.І..

Позивачка ОСОБА_1 у запропоновані судом строк та порядку відповіді на відзив на цю позовну заяву не подала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ДСГП «Ліси України», правом подати суду у запропоновані строк та порядку письмові пояснення на позовну заяву та на відзив на позовну заяву, не скористалась.

Інших передбачених ЦПК України заяв по суті справи від сторін та інших учасників цієї справи не надходило.

Заяви, клопотання сторін та інших учасників справи.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 27.02.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області заяву, за змістом якої просив внести його дані як представника, перевести в електронну форму процесуальні та інші документи у цій справі.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 07.03.2024 року в додатках до відзиву на позовну заяву долучив заяву, за змістом якої просив суд вирішити питання судових витрат опісля ухвалення рішення по суті у цій справі.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 08.03.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив надати йому можливість участі у судовому засіданні у цій справі, котре було призначено на 19.03.2024 року о 10:00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 13.05.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив надати йому можливість участі у судовому засіданні у цій справі, котре було призначено на 21.05.2024 року о 12:00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Горох В.В., 16.05.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області заяву, за змістом якої просив залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 17.05.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області заперечення на заяву про залишення позову без розгляду, за змістом яких просив суд відмовити у задоволенні відповідної заяви, а цю справу розглянути по суті.

Позивачка ОСОБА_1 11.06.2024 року, скориставшись канцелярією, подала в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, що було зареєстроване в діловодстві за вх. № 4017, за змістом якого просила суд встановити їй додатковий строк для подання письмових доказів, які додаються до клопотання, й приєднати до матеріалів справи копію листа відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 06.03.2024 року за вих. № 63/21.22-2024, копію адвокатського запиту адвоката Гороха В.В. від 18.03.2024 року за вих. № 29, копію листа відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 28.03.2024 року за вих. № 81/21.22-2024, копію адвокатського запиту адвоката Гороха В.В. від 18.03.2024 року за вих. № 30, копію листа первинної профспілкової організації Філії «Славське лісове господарство» від 27.03.2024 року за вих. № 2 із доданою до нього копією статуту Професійної спілки працівників лісового господарства України, копію адвокатського запиту адвоката Гороха В.В. від 01.04.2024 року за вих. № 43, копію листа Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості від 01.04.2024 року за вих. № 10-618/24 із доданою до нього копією звітності інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв?язку із змінами в організації виробництва і праці форми 4-ПН від 24.11.2023 року.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 27.06.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області на виконання ухвали про витребування доказів від 18.06.2024 року клопотання, яким подав суду доказ, запитуваний стороною позивачки ОСОБА_1 , а саме аналіз роботи цехів переробки за 2022 рік.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Гороха В.В., 18.07.2024 року, скориставшись канцелярією, подав в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив продовжити перерву у розгляді цієї справи в силу неможливості брати участь у призначеному на 18.07.2024 року о 10:00 год. судовому засіданні через його зайнятість в іншому судовому процесі.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., 14.08.2024 року, сформувавши документ в системі «Електронний суд», подав в Сколівський районний суд Львівської області клопотання, за змістом якого просив надати йому можливість участі у судовому засіданні у цій справі, котре призначено для продовження розгляду цієї справи по суті на 21.08.2024 року о 12:00 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Гороха В.В., 21.08.2024 року, у судовому засіданні під час продовження судового розгляду цієї справи по суті, заявив клопотання, за змістом якого просив приєднати до матеріалів цієї справи інформацію, отриману з офіційного сайту відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» щодо основних фінансових показників та діяльності, котра перебуває у вільному доступі.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Горох В.В., 21.08.2024 року, у судовому засіданні під час продовження судового розгляду цієї справи по суті, заявив клопотання, за змістом якого просив приєднати до матеріалів цієї справи додаткові пояснення, в яких зазначає, що відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», який є роботодавцем, не довів належними та допустимими доказами правомірність прийняття його директором ОСОБА_2 оскаржуваного наказу, а саме не надав: протоколу засідання виробничої наради, в якому мало бути зафіксовано рішення про закриття нижнього складу підприємства, зміну видів або обсягів діяльності, скорочення чисельності працівників чи штату; рішення робочої групи з числа керівництва, Первинної профспілкової організації, щодо доцільності закриття нижнього складу підприємства, зміну видів або обсягів діяльності, скорочення чисельності працівників чи штату; наказу директора ОСОБА_2 про зміну в організації та праці по даному підприємству із відповідним обґрунтуванням цих змін (причини змін, їх суть та очікувані результати); планів оптимізації, які показують, як буде змінену структуру підприємства, які підрозділи будуть створені та закриті, які процеси будуть оптимізовані; технічних проектів, планів впровадження нових систем або обладнання; звіти про виконання робіт, що показують результати впровадження нових форм організації праці; звіти про фінансові результати за 2021-2023 роки; баланс (звіти про фінансовий стан) за 2021-2023 роки; довідки про основні техніко-економічні показники роботи за дев`ять місяців 2021 року, за дев`ять місяців 2022 року, за дев`ять місяців 2023 року; щоденні зведення посадових осіб нижнього складу про кількість розпиляного лісу в період 2021-2023 років, які подаються керівництву даного підприємства; рішення зборів Первинної профспілкової організації про масове вивільнення працівників нижнього складу підприємства у зв?язку із змінами в організації виробництва та праці та з питань проведення консультацій про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом?якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень; наказ про вивільнення більше 10 відсотків працівників, який мав бути виданий відповідачем Філією Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» спільно з Первинною профспілковою організацією за попереднім погодженням Держлісагентства і ЦК Профспілки працівників лісового господарства України. Вищевикладене, на переконання адвоката Гороха В.В., є підставою для визнання судом незаконним та скасування наказу директора ОСОБА_2 від 24.11.2023 року № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу».

Будь-яких заяв чи клопотань від сторін та інших учасників цієї справи, котрі б залишалися не вирішеними у визначеному чинним ЦПК України порядку, до Сколівського районного суду Львівської області не надходило.

Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали.

Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Микитина В.Я. від 22.02.2024 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. З-поміж іншого, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання щодо розгляду цієї справи по суті - зал судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область, 19.03.2024 року, 10:00 год.. Залучено ДСГП «Ліси України» до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 08.03.2024 року надано можливість адвокату Борисову С.І. взяти участь у судовому засіданні, призначеному у цій справі на 19.03.2024 року о 10:00 год., у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 19.03.2024 року, судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Нове судове засідання у цій справі щодо її розгляду постановлено проводити 18.04.2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 18.04.2024 року цивільну справу за єдиним унікальним номером 453/351/24 та номером провадження 2/453/278/24 за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_1 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 до Філії «Славське лісове господарство» про поновлення на роботі, повернуто визначеному для її розгляду складу суду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.04.2024 року, судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Нове судове засідання у цій справі щодо її розгляду постановлено проводити 21.05.2024 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 20.05.2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвоката Борисова С.І., про його участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду, відмовлено.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 21.05.2024 року, відмовлено у задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. про залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки розгляд цієї справи по суті вже було розпочато, а таку заяву можна було б подати до початку судового розгляду цієї справи по суті.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 21.05.2024 року, судовий розгляд цієї справи відкладено на підставі пункту 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, оскільки явка позивачки ОСОБА_1 визнана судом обов?язковою для дачі пояснень. Нове судове засідання у цій справі щодо її розгляду постановлено проводити 18.06.2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.06.2024 року, задоволено попередньо подане позивачкою ОСОБА_1 клопотання про встановлення позивачці додаткового строку для подання письмових доказів та, одночасно, про долучення таких доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.06.2024 року, задоволено частково усне клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. про витребування у відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» звітності за 2022 рік для можливості співставлення показників роботи підприємства за 2023 та 2022 роки.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.06.2024 року задоволено усне клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. про допит позивачки ОСОБА_1 у якості свідка.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.06.2024 року, відмовлено у задоволені усного клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. про виклик директора ОСОБА_2 для його допиту в якості свідка. У судовому засіданні оголошено перерву. Нове судове засідання у цій справі щодо продовження її розгляду по суті постановлено проводити 18.07.2024 року о 10:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.), постановленою без виходу до нарадчої кімнати, від 18.07.2024 року, задоволено клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Гороха В.В. про продовження перерви у судовому засіданні. Нове судове засідання у цій справі щодо продовження її розгляду по суті постановлено проводити 21.08.2024 року о 12:00 год. у залі судових засідань у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області, що за адресою: вул. Д. Галицького, 8, м. Сколе, Стрийський район, Львівська область.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області (головуючий - суддя Микитин В.Я.) від 15.08.2024 року надано можливість представнику відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокату Борисову С.І. взяти участь у судовому засіданні, призначеному у цій справі на 21.08.2024 року о 12:00 год., у режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення ВКЗ ДП «Центр судових сервісів» із застосуванням електронного підпису за вебадресою: https://vkz.court.gov.ua.

Сторони та інші учасники справи щоразу належно та завчасно повідомлялись судом про місце, дату та час призначених судових засідань по їх справі щодо її розгляду по суті, про що у справі наявні відповідні письмові підтвердження.

Позивачка ОСОБА_1 , будучи присутньою в одному з призначених у цій справі судових засідань, куди вона викликалась в обов`язковому порядку для дачі пояснень, пред`явлені нею позовні вимоги підтримала повністю, просила такі задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та наданих нею письмових пояснень по суті спору, у подальшому просила завершувати розгляд цієї справи за її відсутності.

Представник позивачки - адвокат Горох В.В., будучи присутнім у призначених у цій справі судових засіданнях, позовні вимоги своєї довірительки підтримав повністю, просив такі задовольнити з підстав, викладених у пред`явленому позові, а також наданих ним додаткових поясненнях по суті спору.

Представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І., будучи присутнім у призначених у цій справі судових засіданнях, в тому числі приймаючи участь у таких в режимі відеоконференції, проти задоволення позовних вимог заперечив, просив в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ДСГП «Ліси України», у призначені судові засідання у цій справі явку уповноваженого представника не забезпечила, про причини неявки такого представника суд не повідомляла.

Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як закріплено у ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположих свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України.

Згідно частин 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 2, 3 та 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав ОСОБА_1 за пред`явленими позовними вимогами цивільного/трудового характеру, а також причетність до порушення таких її прав відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», встановив наступне.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_36 перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Філією «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», зокрема з 01.09.2014 року працювала помічником верстатника нижнього складу, а з 09.12.2014 року по 05.02.2024 року перебувала на посаді верстатника нижнього складу означеної філії, назване підтверджується довідкою відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 28.12.2023 року за вих. № 109 та наказом директора вказаного відповідача від 05.02.2024 року № 21-к «Про звільнення працівників нижнього складу» (порядковий номер 21) (копії містяться у справі, а. с. 9, 13).

В обґрунтуванні про припинення роботи цехів переробки деревини відповідачем Філією «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» з додатками до нього зазначається, що на сьогоднішній день європейський ринок змушує знижувати ціни на продукцію переробки через перевантаження сировиною, а деякі види продукції (дрова букові) зовсім не реалізуються, натомість, збільшуються витрати на виготовлення одиниці продукції переробки через ріст цін на енергоносії (ПММ - на 20%, електроенергія - на 20%). Падіння цін на продукцію переробки за дев`ять місяців 2023 року склали 19,9% до відповідного періоду минулого року (середньо-реалізаційна ціна за дев`ять місяців 2022 року становила 3 414, 35 тис. грн., а за дев`ять місяців 2023 року - 2 848, 7 тис. грн..). Стан кредиторської заборгованості станом на 01.10.2023 року - 21 106, 00 тис. грн., що заставляє підприємство оптимізовувати витрати. Фактичний обсяг заготівлі за дев`ять місяців 2023 року становив 39,822 тис. м3. План на дев`ять місяців 2024 року буде становити 45,0 тис. м3, але сортність заготовленої деревини в 2024 році погіршиться на 13,8% (лісоматеріалів круглих за дев`ять місяців 2023 року заготовили 18,920 тис. м3, очікувана заготівля круглих лісоматеріалів за дев`ять місяців 2024 року буде становити 16,620 тис. м3), що не дасть підприємству змогу виготовляти продукцію переробки високої якості, яка б користувалася попитом на європейських ринках. Обладнання цехів зношене фізично і морально застаріле, що призводить до великих втрат сировини на виготовлення одиниці продукції і низьку продуктивність праці. Продуктивність праці на даному обладнанні складає 65-70%. За дев`ять місяців 2023 року всі цехи переробки переробили 21,625 тис. м3 деревини. Ринкова вартість цієї деревини складає 43 908, 00 тис. грн.. Собівартість заготівлі складає 30 593, 80 тис. грн.. Підприємство отримало б 13 314, 90 тис. грн. прибутку. Товарна продукція переробки за дев`ять місяців 2023 року склала 47 704, 30 тис. грн.. Витрати на виготовлення цієї продукції становлять 45 669, 00 тис. грн.. Чистий прибуток - 2 035, 00 тис. грн.. Виходячи з вищенаведеного, підприємство недоотримало прибутку 11 279, 60 тис. грн., а ці кошти підприємство направило би на погашення заборгованості і сплати податків до бюджету. Висновок: для покращення фінансового стану та недопущення збитковості, підприємство змушене припинити роботу переробних цехів з наступним вивільненням працівників (копії містяться у справі, а. с. 47-49).

Листом від 19.10.2023 року за вих. № 684 відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», згідно з частинами 3 і 4 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», повідомила Первинну профспілкову організацію Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» про те, що у зв?язку з виробничою необхідністю, змінами в організації виробництва і праці та на підставі економічного обґрунтування заплановано закриття нижнього складу і цехів переробки та скорочення штату і чисельності працівників на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з наступним вивільненням. В результаті даних змін можливо вивільнення працівників в кількості 72 особи наступних професій: машиніст баштового крану - 3 одиниці, тракторист - 2 одиниці, верстатник - 8 одиниць, електрик - 1 одиниця, машиніст автонавантажувача - 1 одиниця, слюсар - 3 одиниці, лісоруб 5 розряду - 6 одиниць, стропальник - 3 одиниці, сортувальник - 4 одиниці, машиніст рубальної машини - 1 одиниця, навальник-штабелювальник - 3 одиниці, продавець - 1 одиниця, помічник верстатника - 35 одиниць, рамник - 1 одиниця(копія міститься у справі, а. с. 44).

Листом Первинна профспілкова організація Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 08.11.2023 року за вих. № 4 повідомила відповідача Філію «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» про те, що нею розглянуто повідомлення про заплановане скорочення штату і численності працівників у зв?язку із закриттям цехів переробки від 19.10.2023 року за вих. № 684, й враховуючи надане економічне обґрунтування, а також той факт, що працівники нижнього складу виконують мобілізаційні завдання, просило розглянути можливість залишення структурного підрозділу - нижнього складу, разом із працівниками у кількості 14 осіб (копія міститься у справі, а. с. 43).

Наказом директора відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 від 24.11.2024 року № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу», у зв?язку із змінами в організації виробництва і праці ухвалено рішення про скорочення робочих місць нижнього складу і вивільнення на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 24.01.2024 року працівників в загальній численності - 72 особи. Зокрема, покладено обов?язок на начальника нижнього складу письмово повідомити про можливе вивільнення з 24.01.2024 року цих 72 працівників. Надано вказівку провідному інженеру з підготовки кадрів повідомити про можливе вивільнення з 24.01.2024 року територіальний орган ДЦЗ (копії містяться у справі, а. с. 11-12 і 17-19).

Довідкою відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 06.03.2024 року за вих. № 62/21.22-2024 стверджується, що опісля проведених змін в організації виробництва і праві, скорочення штату, з 06.02.2024 року штатних одиниць для цехів переробки деревини не передбачено (копія міститься у справі, а. с. 50).

За змістом листа відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» від 06.03.2024 року за вих. № 63/21.22-2024, на підприємстві відбулись суттєві зміни в організації виробництва і праці шляхом закриття цехів переробки нижнього складу та скорочення штату цієї структурної одиниці (копія міститься у справі, а. с. 106).

Як зазначено в листі Стрийської філії Львівського обласного центру зайнятості від 01.04.2024 року за вих. № 10-618/24, станом на 24.11.2024 року відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» інформацію про попит на робочу силу за формою № 3-ПН не подавав та вакансій не було (копія міститься у справі, а. с. 116).

Допитана у судовому засіданні позивачка ОСОБА_36 , опісля ознайомлення зі змістом ст. 69 та 234 ЦПК України, 18.06.2024 року надала пояснення, згідно яких справді з 2014 року працює у відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», востаннє перебувала на посаді верстатника, втім, наказом про її звільнення від 05.02.2024 року її звільнено із займаної посади верстатника Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», цьому наказу про її звільнення передував наказ про заплановане вивільнення працівників означеного підприємства від 24.11.2023 року, яким на підприємстві попередили 72 особи про заплановане звільнення, ознайомилась з його змістом тоді коли й інші 72 особи - 24.11.2023 року під підпис. Однак, вважає наказ від 24.11.2023 року про заплановане вивільнення 72 осіб незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, так як підприємство може надалі працювати, не є збитковим, а його оптимізація є вигаданою та такою, що спрямована на знищення цього підприємства. Вважає, що спір потрібно вирішувати по суті, що буде сприяти відновленню порушених її трудових прав, зокрема й у подальшому, ухвалене у цій справі рішення може служити належним доказом щодо її, як і інших її колег, було незаконно звільнено.

Релевантні норми і джерела права, застосовані судом при ухваленні рішення.

До спірних правовідносин, котрі виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» й релевантні правові позиції Верховного Суду.

Так, в силу положень ч. 6 ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з висновками Конституційного Суду України, що викладені в рішенні від 09 вересня 2010 року № 19-рп/2010, забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року № 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу приписів пункту 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи роботодавця (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

Серед іншого, положеннями ст. 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни роботодавця, а також у разі їх реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

В силу приписів пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з абз. 1, 2 та 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Разом з тим, відповідно до ст. 64 Конституції України, в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Між тим, в силу ч. 2 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України.

Частинами 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що у період дії воєнного стану допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця у період його тимчасової непрацездатності, а також у період перебування працівника у відпустці (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) із зазначенням дати звільнення, яка є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, або першим робочим днем після закінчення відпустки. У період дії воєнного стану норми ст. 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

З-поміж іншого, положеннями ст. 43 КЗпП України визначено, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства.

У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 641/5330/16-ц зазначено: «розглядаючи трудові спори, пов?язані зі звільненням за пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов?язані з?ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення».

У постанові за єдиним унікальним номером судової справи 761/23325/17 від 15 червня 2021 року Верховний Суд вказав: «…процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв?язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією...».

У постанові за єдиним унікальним номером судової справи 761/25605/17 від 21 лютого 2020 року Верховний Суд наголосив на факторах, які можуть бути передумовою для скорочення чисельності або штату працівників. Так, у названій постанові вказано: «…факторами, якими може бути зумовлена потреба скорочення чисельності або штату працівників є, зокрема: наміри роботодавця матеріально стимулювати працівників для здійснення потрібного обсягу робіт меншою кількістю персоналу через суміщення професій (посад), розширення зони обслуговування або збільшення обсягу виконуваної роботи, для чого працівникам встановлюються відповідні доплати за рахунок утвореної економії фонду заробітної плати; вдосконалення виробництва за допомогою автоматизації виробничих процесів, упровадження яких зумовлює зменшення кількості працівників певних професій і спеціальностей, потрібних для виконання роботи; перепрофілювання підприємства; зменшення обсягу виробництва продукції; інші несприятливі фактори та кризові явища у соціально-економічному розвитку суспільства…».

Відповідно до статті 64 ГК України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

У постанові Верховного Суду за єдиним унікальним номером судової справи 755/3495/16-ц від 28 березня 2019 року зазначено, що: «частиною 3 ст. 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Частиною 2 ст. 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства. При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України. На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення».

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року за єдиним унікальним номером судової справи 914/2350/18 (914/608/20).

При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбувалося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Таких висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постановах від 22 січня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 451/706/18, та від 27 травня 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 201/6689/19.

Порушення права, через призму ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України, пов?язане з позбавленням його суб?єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові, що безпосередньо висновано у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 753/8671/21.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту, про що висновано у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року за єдиним унікальним номером судової справи 638/2304/17.

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності, про що висновано у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2023 року за єдиним унікальним номером судової справи 761/42030/21.

Узагальнена оцінка доводів та аргументів за результатами розгляду цієї справи.

Виходячи у першу чергу з того, що чинний КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, котрий включає в себе, зокрема, право на працю, як і визначає способи захисту прав працівників, й при цьому, передбачає також можливість працівника оскарження наказу про його звільнення, суд зазначає, що позивачка ОСОБА_1 , пред?являючи вимогу про визнання незаконним та скасування наказу директора відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 від 24.11.2023 року за № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу», обрала неефектний спосіб захисту, що є самостійно підставою для відмови в задоволенні такої вимоги, іншої ж вимоги позивачкою ОСОБА_1 у межах цієї справи сформовано не було. Натомість, єдиним й належним способом захисту прав звільненої позивачки ОСОБА_1 у даному випадку є скасування наказу директора відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 від 05.02.2024 року № 21-к «Про звільнення працівників нижнього складу» у відповідній частині та поновлення її на роботі, у тому числі й з наведенням обґрунтування в якості незаконного на її думку звільнення тих обставин, на котрі вона посилалася при розгляді даної цивільної справи щодо відсутності підстав для запланованого вивільнення працівників нижнього складу.

Суд також приймає до уваги, що оскільки директор відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» ОСОБА_2 , видаючи 24.11.2023 року наказ № 174 «Про заплановане вивільнення працівників нижнього складу», дотримався абз. 1, 2 та 3 ст. 49-2 КЗпП України, а такий наказ як акт одноразового застосування вичерпав свою дію у зв?язку з його виконанням, відтак суд висновує, що за наведених фактичних обставин даної цивільної справи, відсутні підстави для задоволення цієї єдиної позовної вимоги.

Водночас судом встановлено, що відповідач Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України», у відповідності до положень ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», при звільненні працівників за пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (відповідно й при вивільненні) не повинен був виконувати імперативної норми щодо консультацій з Первинною профспілковою організацією, втім, зазначений відповідач повідомив 19.10.2023 року Первинну профспілкову організацію Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» про заплановане вивільнення працівників свого підприємства, а 05.02.2024 року при звільненні таких працівників зазначеним відповідачем було враховано прохання Первинної профспілкової організації Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» про залишення структурного підрозділу нижній склад у складі 14 працівників із числа працівників, які мобілізовані до лав Збройних Сил України. Питання про фактичне ознайомлення позивачкою ОСОБА_1 відповідно до оскаржуваного наказу про заплановане вивільнення обома сторонами визнається, тому дослідженню не підлягає, ба більше, це питання не входить в предмет доказування у межах сформованих позовних вимог у даній цивільній справі. При цьому, судом встановлено, що зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» були фактичними і реальними. Зазначений відповідач повідомив державну службу зайнятості про заплановане вивільнення своїх працівників у встановленому порядку.

Резюмуючи, суд підкреслює, що саме роботодавець визначає доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Тому оскарження працівниками рішень про визначення структури підприємства чи установи, зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників не вважається належним способом захисту. Прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи. Такий висновок узгоджується з вже наведеною вище правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 22 січня 2020 року за єдиним унікальним номером судової справи 451/706/18. При цьому обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові, що узгоджується з вже наведеною вище правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року за єдиним унікальним номером судової справи 925/642/19.

Згідно пункту 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень - обов?язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов?язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У випадку розгляду справи присяжними у своєму зверненні до присяжних суддя повинен чітко пояснити факти та питання, які присяжні повинні вирішити.

Європейський Суд з прав людини вказав, що пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов?язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов?язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, § 23).

Саме тому, суд не відповідатиме на аргументи позивачки ОСОБА_1 , зокрема, на ті, що містяться в додаткових поясненнях її представника - адвоката Гороха В.В., оскільки всі основні 12 пунктів цих додаткових пояснень не стосуються предмету цього спору через те, що виходять за рамки доказування в межах заявленої вимоги, як й виходять за межі допустимих розмірковувань адвокатом Горохом В.В. щодо виключних повноважень підприємства самостійно визначати свою організаційну структуру, встановлювати чисельність працівників і штатний розпис в умовах воєнного стану.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Згідно з частинами 1, 2 і 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відтак понесені позивачкою судові витрати у виді справляння судового збору залишити за нею.

Розподіл судових витрат у справі, котрі полягають у сплаті позивачкою ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення до суду позовної заяви із однією вимогою немайнового характеру, у розмірі 1 211 грн. 20 коп. і підтверджуються квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки однієї з філій АТ «Ощадбанк» від 21.02.2024 року за № 35 (міститься у справі, а. с. 1), слід здійснити у порядку, визначеному у ст. 141 ЦПК України, та, з урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, слід покласти на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто залишити за позивачкою ОСОБА_1 ..

Доказів понесення сторонами ті іншими учасниками цієї справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати позивачкою ОСОБА_1 судового збору за пред`явлення позовної заяви до суду, матеріали цієї справи не містять. Проте, представник відповідача Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу ДСГП «Ліси України» - адвокат Борисов С.І. на відповідній стадії судового розгляду, на виконання вимог ч. 1 ст. 246 ЦПК України, зробив заяву про неможливість подання до їх завершення доказів на понесення інших судових витрат, зокрема пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, а тому питання про розподіл таких витрат може бути вирішене у спосіб ухвалення судом додаткового рішення.

Керуючись статтями 4-5, 10, 12-13, 77-81, 89-90, 95, 133, 141, 209-211, 246-247, 258-259, 263-265, 268, 274-275, 279 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Філії «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», про визнання незаконним та скасування наказу, - відмовити.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання фізичної особи, відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території: с. Грабовець, Стрийський район, Львівська область, 82656; фактичне місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; адреса електронної пошти: не зазначена; електронний кабінет: відсутній.

Відповідач: Філія «Славське лісове господарство» Карпатського лісового офісу Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код у ; місцезнаходження юридичної особи: вул. О. Степанівни, 7, селище Славсько, Стрийський район, Львівська область, 82660; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», код у ; місцезнаходження юридичної особи: вул. Шота Руставелі, 9-А, м. Київ, 01601; адреса електронної пошти: ; електронний кабінет: наявний.

Дата складення повного судового рішення: 22 серпня 2024 року.

Суддя Володимир МИКИТИН