Провадження №2-др/752/5/24
09 лютого 2024 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін заяву представника відповідача адвоката Диканя Антона Павловича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат,-
08.08.2023 адвокат Дикань Антон Павлович в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з заявою про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правову допомогу.
Винагорода виплачується на користь виконавця протягом 180 робочих днів з дня підписання акту-приймання - передачі наданих послуг.
Свою позицію обґрунтував тим, що заявлений до стягнення розмір витрат є непропорційно великим та необґрунтованим, витрати не відповідають критерію реальності адвокатських витрат.
Витрати на такі послуги, як ознайомлення з матеріалами цивільної справи та документами, наданими клієнтом, ознайомлення зі змістом позовної заяви є необґрунтованими та охоплюються діями адвоката з підготовки до судового засідання та відповідних процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну заяву.
Вартість послуг на складання відзиву на позовну заяву слід зменшити до 7500 грн., а вартість послуг на підготовку заперечень на відповідь на відзив до 2500 грн., виходячи зі складності справи.
Витрати на участь у судових засіданнях є також завищеними, оскільки судове засідання 09.03.2023 не відбулось, а судове засідання 03.08.2023 тривало не більше 5 хвилин. Тому час витрачений на судові засідання слід зменшити до 2500 грн.
Витрати на складання заяви про розподіл судових витрат слід виключити з загальної вартості наданих послуг, оскільки розгляд справи фактично закінчений, а відповідач мав право подати докази до його закінчення.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва заходилась цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» про відшкодування збитків, пов`язаних з неналежним виконанням договору та моральної шкоди.
03.08.2023 судом було ухвалено рішення, згідно з яким у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
При цьому, під час ухвалення цього рішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.
У відзиві представник відповідача адвокат Дикань А.П. заначив, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
23.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» та Адвокатським бюро «Регула Юріс» був укладений договір про надання правової допомоги №20230123-1, за умовами якого останнє зобов`язалось здійснювати представництво інтересів клієнта та надавати інші види правової допомоги.
Пунктом 4.1. договору про надання правової допомоги №20230123-1 від 23.01.2023 визначено, що розмір та строки сплати гонорару визначаються в додатковій угоді.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;
8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;
9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат.
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Пунктами 1, 2, 3 частини другої ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Як вбачається з рішення від 03.08.2023, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються з оплати судового збору, проте питання стягнення витрат на професійну правничу не вирішувалось, а тому слід ухвалити додаткове рішення по цій справі щодо стягнення з позивача на користь відповдіача судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Вивчивши докази, надані представником відповідача на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд дійшов висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь відповідача.
Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що зазначені витрати не в повній мірі відповідають критерію розумності їхнього розміру, не є співмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягом, необхідністю надання таких послуг.
Проаналізувавши акт наданих послуг №1 від 04.08.2023 та детальний опис робіт у сукупності з процесуальними документами, які були складені адвокатом Діканем А.П., суд відзначає, що витрати на складання відзиву на позовну заяву є явно завищеними та необґрунтованими. Так, з 1 по 5 та на 12 сторінках у відзиві передруковані частини договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Ліцей «Мейн Скул» та ОСОБА_1 від 04.08.2020 про надання платних послуг в сфері повної загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, а з 6 по 12 розмір заборгованості позивача з оплати наданих послуг та розрахунок пені, штрафу та інфляційних втрат.
Суд відзначає, що стягнення заборгованості з позивача з оплати наданих послуг та розрахунок пені, штрафу та інфляційних втрат не було предметом спору, а проведення цих розрахунків не було необхідним, а наведенні у відзиві змісту договору від 04.08.2020 про надання платних послуг в сфері повної загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів не є складним та не потребувало значних зусиль адвоката для їх передрукування.
При цьому суд вважає слушними заперечення представника позивача, який зазначив, що витрати на такі послуги, як ознайомлення з матеріалами цивільної справи та документами, наданими клієнтом, ознайомлення зі змістом позовної заяви є необґрунтованими та охоплюються діями адвоката з підготовки до судового засідання та відповідних процесуальних документів, зокрема, відзиву на позовну заяву.
Щодо витрат на участь у судових засіданнях суд відзначає, що по справі було призначено три судових засідання на 09.03.2023 (тривало 8 хвилин), на 23.05.2023 (тривало 1 годину 18 хвилин), 03.08.2023 (тривало 30 хвилин). Виходячи з тривалості судових засідань, вартість витрат на участь в них адвоката також підлягає зменшенню.
Також суд вважає, що завищеними є витрати на складання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки значна частина цієї заяви містить велику кількість цитувань нормативних актів та рішень Верховного суду, на що витрачалось декілька годин часу, що дійсно не є співмірним з обсягом таких робіт та витраченим на них часу.
Суд зауважує, що не всі надані адвокатом відповідачу послуги були необхідними, а розмір витрат на правничу допомогу не є співмірним із розміром часу, витраченим адвокатами на виконання робіт, а тому заявлений до стягнення розмір витрат підлягає зменшенню.
Таким чином, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 138, 141, 142, 270, 353 ЦПК України, суд, -
Заяву адвоката Диканя Антона Павловича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні решти вимог заяви.
Додаткове рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Токовенко Олексій Володимирович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Круглоуніверситетська, б. 3-5, оф. 72.
Представник відповідача: адвокат Дикань Антон Павлович, місцезнаходження: м. Київ, вул. Волоська, б. 50/38, офіс 130.
Суддя Ж. І. Кордюкова