Справа № 450/4068/24 Провадження № 2/450/1943/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження буз виклику учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яремчук Марія Євстахіївна до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» про (предмет спору) стягнення страхового відшкодування, пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, -

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): представник позивача звернулося до суду із позовом у якому просить стягнути із відповідача 135529,28 грн., з яких: страхове відшкодування в розмірі 118937,52 грн.; пеня за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 11 388,79 грн.; 3% річних за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 1294,38 грн.; інфляційні втрати за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 3908,59 грн. та судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2023 року о 08 год. 00 хв. в с. Давидів, а/д Н 09433 км. + 300 м., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки ОСОБА_1 , який зупинився попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Згідно постанови Пустомитівського районного суду від 14.11.2023 у справі №450/4991/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок/ гривень в дохід держави. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ " ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" за полісом № ЕР-213241267 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений 16.02.2023 та чинний станом на 09.10.2023. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 320000 гривень; за шкоду заподіяну майну 160000 гривень. Розмір франшизи: 0 (нуль) гривень. Після настання страхового випадку Позивач звернулась до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Citroen C3 д.н. НОМЕР_2 становить 239 937,52 грн. Сума, що підлягає до виплати потерпілій ОСОБА_1 складає 138937,52 грн. Згідно звіту №SOS_-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2023, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 станом на 09.10.2023 становила 239937,52 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 242426,23 гривень. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Citroen C3 реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 239937,52 грн. Згідно наданої Зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) платформи AUTOonline компанії Audatex, залишкова вартість транспортного засобу CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані становить 101000 гривень. 08.07.2024 відповідачем частково виплачено страхове відшкодування, а саме перераховано на рахунок позивачки грошові кошти в сумі 20000 гривень. Призначення платежу: Страхові відшкодування по Дог. ЕР-213241267 зг. с/а 2985/01/50/2023/1 д/н НОМЕР_2 . На неодноразові телефонні звернення позивачки на «гарячу лінію» страховика щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі відповідач не відреагував. Станом на 28.08.2024 страхове відшкодування в сумі 118937,52 грн. (138937,52 20000) не виплачено.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їхній відсутності, просять позов задоволити.

Позиція відповідача: представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

04.09.2024 ухвала про відкриття провадження; 23.10.2024 клопотання представника позивача; 23.10.2024 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 10.12.2024 заява представника позивача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що 09.10.2023 року о 08 год. 00 хв. в с. Давидів, а/д Н 09433 км. + 300 м., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки ОСОБА_1 , який зупинився попереду. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Згідно постанови Пустомитівського районного суду від 14.11.2023 у справі №450/4991/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 /вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок/ гривень в дохід держави.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля CHEVROLET AVEO н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ " ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ЕТАЛОН" за полісом № ЕР-213241267 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який був укладений 16.02.2023 та чинний станом на 09.10.2023. Страхова сума на одного потерпілого: за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 320000 гривень; за шкоду заподіяну майну 160000 гривень. Розмір франшизи: 0 (нуль) гривень.

Після настання страхового випадку Позивач звернулась до Відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно протоколу огляду КТЗ представником відповідача 12.10.2023 було оглянуто пошкоджений транспортний засобу Citroen C3 реєстраційний номер НОМЕР_2 за місцем зберігання.

Згідно листа від 29.02.2024 №02-24-354 відповідач повідомив, що по страховій справі у зв`язку із ДТП, що сталася 09.10.2023, проведено огляд транспортного засобу Citroen C3 д.н. НОМЕР_2 . Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Citroen C3 д.н. НОМЕР_2 становить 239 937,52 гривень. Потерпіла сторона Заплатинська звернулася 30.01.2024 до ПрАТ «СК «Еталон» із заявою про виплату страхового відшкодування. По заяві про виплату страхового відшкодування прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Сума, що підлягає до виплати потерпілій ОСОБА_1 складає 138937,52 грн.

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», - потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Право на відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичних та юридичних осіб, має власник (частина третя статті 386 ЦК України) та/або особи, які мають речове право на чуже майно (статті 396 ЦК України).

Позивач на момент ДТП керував транспортним засобом на достатній правовій підставі та був законним власником автомобіля, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками в свою чергу є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Положеннями ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.9 ч.1 ст.7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим.

Правові відносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У відповідності до ст.31 Закону України від 01.07.2004 р, №1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно Звіту № SOS_-18 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2023, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , ринкова вартість представленого на дослідження автомобіля CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 станом на 09.10.2023 становила 239 937,52 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 242 426,23 гривень. Вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Citroen C3 реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 239 937,52 грн.

Згідно наданої Зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) платформи AUTOonline компанії Audatex, залишкова вартість транспортного засобу CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому стані становить 101 000 гривень.

Враховуючи викладене, як страхову виплату (страхове відшкодування) для відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок фізичного знищення автомобіля позивачки, відповідач зобов`язаний сплатити їй як потерпілій різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, що становить 138937,52 (239937,52 грн. 101 000,00 грн.), що не перевищує ліміт відповідальності страховика згідно полісу № ЕР-213241267.

Як вбачається з вищевикладеного, за результатами розгляду заяви про страхове відшкодування відповідачем було замовлено складання оцінки збитку, за підсумками якої страховиком було розраховано страхове відшкодування на користь позивачки у розмірі 138937,52 грн., однак виплачено лише частково в сумі 20000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення, а з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню страхове відшкодування за шкоду, завдану автомобілю CITROEN C3 н.з. НОМЕР_2 у розмірі 118937,52 (138937,52 грн. 20000,00 грн.).

Що стосується позовних вимог, щодо стягнення із страховика пені, інфляційних збитків та 3 % річних за неналежне виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, судом встановлено наступне.

Страховик зобов`язаний, зокрема у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором (пункт 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України).

У разі несплати страховиком страхувальнику або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ч. 1 ст. 992 ЦК України).

Якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (ч. 1 ст. 624 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Абзацами першим-третім пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-ІV від 01.07.2004 передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) сформулювала правовий висновок про те, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами Закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Отже, законодавством передбачене нарахування пені за відповідне прострочення відповідача у разі його наявності. Також, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, до прострочення страховика застосовується ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора, повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

При цьому, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення страховиком грошового зобов`язання, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Заява про виплату страхового відшкодування позивачкою була подана 30.01.2024, що підтверджується листом відповідача від 29.02.2024 №02-24-354.

З урахування цього, кінцевий 90-денний строк виплати страхового відшкодування сплив 29.04.2024.

Основою для розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних втрат є сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню. В даному випадку ця сума становить 138937,52 грн. за період прострочення з 30.04.2024 по 08.07.2024 та 118937,52 грн. за період з 09.07.2024 по 28.08.2024 .

Виходячи з наведеного, розрахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків наступний:

прострочення сплати страхового відшкодування з врахуванням суми заборгованості в розмірі 138937,52 грн. за період з 30.04.2024 по 08.07.2024 (70 днів): 7079, 74 грн. - пеня; 797,18 грн. - 3% річних; 3 908,59 грн.. - інфляційних втрат; прострочення сплати страхового відшкодування з врахуванням суми заборгованості в розмірі 118937,52 грн. за період з 09.07.2024 по 28.08.2024 (51 день): 4309,05 грн. - пеня; - 497,20 грн. - 3% річних.

А всього за весь період прострочення розрахункові суми становлять: пеня - 11388,79 грн.; 3% річних 1294,38 грн.; інфляційні втрати 3908,59 грн.

Крім того, надані Позивачем розрахунки не були спростовані Відповідачем.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12,46,56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу надано договір про надання правової допомоги від 07.08.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 308, ордер на надання правничої допомоги № 1078240 від 27.08.2024; додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 07.08.2024, акт про обсяг наданої правової допомоги за договором від 28.08.2024.

За таких обставин, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 рн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 395, 396, 526, 546, 549, 625, 988, 1166, 1167, 1172, 1187, 1188, 1192 ЦК України,ст. ст. 29, 33, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Яремчук Марія Євстахіївна - задоволити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Еталон" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 135529 (сто тридцять п`ять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять ) гривень 28 коп., з яких : страхове відшкодування в розмірі 118937 (сто вісімнадцять тисяч дев`ятсот тридцять сім ) грн. 52 коп.; пеня за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 11 388 (одинадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн. 79 коп.; 3% річних за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 1294 (одна тисяча двісті дев`яносто чотири) грн. 38 коп.; інфляційні втрати за період з 30.04.2024 по 28.08.2024 в розмірі 3908 (три тисячі дев`ятсот вісім) грн. 59 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Еталон" () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 судовий збір у розмірі 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн. 24 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія "Еталон", , 03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8, приміщення 6.

СуддяД. А. Кукса