Справа № 496/7350/23
Провадження № 2/496/496/24
23 квітня 2024 року Біляївський районний суд
Одеської області
у складі: головуючого судді Трушиної О.І.
за участю секретаря Стрілець Ж.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Біляївка цивільну справу за позовом Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю,
Представник Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь Одеського обласного центру зайнятості заборгованість з виплаченої йому допомоги по безробіттю у розмірі 1989,87 грн та судові витрати по справі.
Своїми вимоги мотивує тим, що на підставі поданої відповідачем по справі заяви про надання статусу безробітного від 13.12.2022 року ОСОБА_1 центром зайнятості було надано статус безробітного з 13.12.2022 року, відповідно до наказу про надання статусу безробітного від 13.12.2022 року № НТ221213. Відповідно до наказу від 16.12.2022 року № НТ221216 відповідачу було призначено та розпочато виплату допомоги по безробіттю, починаючи з 14.12.2022 року. Наказом Біляївського відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 07.02.2023 року №НТ230207 йому припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 31.01.2023 року, у зв`язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи. Під час здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації поданої відповідачем до центру зайнятості, на підставі інформації, отриманої з Реєстру застрахованих осіб було встановлено факт приховування відповідачем від центру зайнятості інформації про перебування його в трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост», в період в статусі безробітного та отримання допомоги по безробіттю. Факт зайнятості відповідача, а саме перебування у трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост» мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати відповідачу допомоги по безробіттю у період з 17.01.2023 року по 30.01.2023 року. Враховуючи те, що зайнятість особи, зокрема, перебування у трудових відносинах унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отриманні кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 19.06.2023 №144 було прийняте рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з чим представник позивача звернулася з даним позовом до суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30.11.2023 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримувала та проти заочного рішення не заперечувала (а.с.54).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, заявою про надання статусу безробітного від 13.12.2022 року ОСОБА_1 центром зайнятості було надано статус безробітного (а.с.27).
Відповідно до Витягу із наказів про прийняті рішення по особі ОСОБА_1 , 13.12.2022 року йому був наданий статус безробітного, призначено допомогу по безробіттю з 14.12.2022 року по 13.03.2023 рік, розпочато виплату допомоги по безробіттю з 14.12.2022 року (наказ від 16.12.2022 року № НТ221216) (а.с.28).
Наказом Біляївського відділу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 07.02.2023 року №НТ230207 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю та знято його з реєстрації як безробітного з 31.01.2023, у зв`язку з відмовою від двох пропозицій підходящої роботи (а.с. 28).
Згідно акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 13.06.2023 року №27, проведено перевірку щодо отримання інформації про обставини, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг (а.с. 30).
За результатом звірення наданої особою інформації з відомостями Державної податкової адміністрації України, Пенсійного фонду України та державних реєстрів було підтверджено факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост» з 17.01.2023 року, згідно наказу ТОВ «Аквафрост» від 16.01.2023 року № 29/к (а.с. 31).
ОСОБА_1 приховав від працівників центру зайнятості факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост» та продовжував незаконно отримувати допомогу по безробіттю, незважаючи навіть на те, що він був ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного щодо відповідальності за подання недостовірних даних і документів, що підтверджується власноручним підписом відповідача на заяві про надання статусу безробітного від 13.12.2022 року та у Додатку 2 до Індивідуального плану працевлаштування безробітного від 13.12.2022 року (а.с. 29).
Наказом Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 19.06.2023 року №144 прийнято рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з встановленням факту зайнятості ОСОБА_1 згідно із ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (а.с. 32).
Відповідачу було направлено за адресою проживання та на електронну адресу претензію від 22.06.2023 року вих. №2055/01-20/06-23, в якій було зазначено вимоги центру зайнятості до відповідача, щодо повернення безпідставно отриманої допомоги по безробіттю (а.с. 33-35).
Проте, на сьогоднішній день, вимоги центру зайнятості відповідачем добровільно виконано не було, суму боргу перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 1989,87 грн на рахунок центру зайнятості відповідачем не перераховано (а.с. 36).
Вимогами ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Пунктом 1 ч.1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі зайнятості особи.
Факт зайнятості відповідача, а саме перебування у трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост» мав юридичне значення та значно впливав на умови нарахування та виплати відповідачу допомоги по безробіттю у період з 17.01.2023 року по 30.01.2023 рік.
Враховуючи те, що зайнятість особи, зокрема, перебування у трудових відносинах, унеможливлює, відповідно до вимог чинного законодавства України, отримання статусу безробітного та допомоги по безробіттю, а незаконно отримані кошти підлягають поверненню до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, наказом Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 19.06.2023 року №144 було прийняте рішення про повернення незаконно отриманих коштів, у зв`язку з встановленням факту зайнятості особи згідно із ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». На виконання наказу Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості від 19.06.2023 року №144, фахівцями юридичного відділу центру зайнятості, були вжиті відповідні заходи досудового врегулювання даного спору.
Вимоги центру зайнятості відповідачем добровільно виконано не було, суму боргу перед Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в розмірі 1989,87 грн на рахунок центру зайнятості відповідачем не перераховано.
У відповідності до п. п. 14, 18, 19 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центри зайнятості здійснюють обмін інформацією, проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, здійснюють контроль за використанням коштів Фонду, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи.
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.
З приписів пп.2 п. 23 Порядку №792, вбачається, що підставою для відмови у наданні статусу безробітного є встановлення факту зайнятості особи.
Абзацом 2 пп.1 п. 30 Порядку №792, передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітного з дня початку зайнятості особи.
Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про зайнятість населення», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань проводять розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади у сфері соціальної політики, нейтральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує нормування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
З приписів пункту 14 частини другої статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань здійснюють обмін інформацією з Пенсійним фондом України для забезпечення виконання вимог цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Відповідно до ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови їй забезпечення та надання соціальних послуг.
У разі встановлення центром зайнятості належності безробітної особи до категорії зайнятих особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.12.2009 року №60/62.
У ч. 3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.
Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, беручи до уваги вимоги чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач приховав від працівників центру зайнятості факт перебування у трудових відносинах з ТОВ «Аквафрост» та продовжував незаконно отримувати допомогу по безробіттю у період з 17.01.2023 року по 30.01.2023 року, сума боргу в розмірі 1989,87 грн підлягає стягненню з нього на користь Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості, виходячи з чого позов підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн, згідно квитанції.
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн, сплачений позивачем при поданні позову до суду.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та Законом України «Про зайнятість населення», суд
Позовну заяву Одеського обласного центру зайнятості в особі Одеської філії Одеського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з виплаченої допомоги по безробіттю задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.
Повне судове рішення складено 23.04.2024 року.
Суддя: О.І. Трушина