Провадження 2/756/89/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ЦМУ МЮ (м. Київ), про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що з березня 1993 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із родичів у ОСОБА_3 була тільки двоюрідна сестра - ОСОБА_2 .

Оскільки з ОСОБА_3 вона проживала з березня 1993 року однією сім`єю без реєстрації шлюбу тому має право на спадкування майна померлого у четверту чергу, а ОСОБА_2 є спадкоємицею п`ятої черги, ОСОБА_1 просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з березня 1993 року по 28.12.2019 року та визнати за нею право власності на спадкове майно ОСОБА_3 , однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку четвертої черги спадкування за законом, як особа, яка проживала зі спадкоємцем однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зокрема зазначає, що з 05.12.1992 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який станом на дату смерті ОСОБА_3 розірваний не був.

Представник ЦМУ МЮ (м. Київ) надіслав до суду пояснення щодо позову, у яких при вирішенні спору поклався на розсуд суду, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 проти позову заперечувала, просила залишити позовну заяву без задоволення, посилаючись на викладені у відзиві обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до змісту ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 76 ЦПК України установлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частинами 1,2 та 4 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 80 передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.2004 року, виданого КП «Управлінням житлового господарства Оболонського району у м. Києві» квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належала ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках (т. 1 а.с. 15).

Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку КП «Житлосервіс «Куренівка» у Оболонському районі м. Києва № 27122 від 02.03.2015 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_6 (найчам) та ОСОБА_3 (син) (т. 1 а.с. 16).

ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 12).

Згідно довідки про причину смерті ОСОБА_3 помер внаслідок правобічної пневмонії (т. 1 а.с. 12 з.б.).

Згідно довідки Сестринівської сільської ради Козятинського району Вінницької області за № 345 від 20.08.2020 року урну з прахом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , захоронено ІНФОРМАЦІЯ_3 на кладовищі с. Сестринівка Козятинського району Вінницької області (т. 1 а.с. 19).

11.06.2020 року до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_2 , у якій вона зазначає, що приймає спадщину після померлого двоюрідного брата ОСОБА_3 (т 1 а.с. 89).

25.06.2020 року до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 93).

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєвої О.В. від 27.07.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують родинні чи інші відносини з померлим (т. 1 а.с. 100).

За інформацією з Оболонського відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) № 888/21.5-79 від 29.04.2022 року у державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявний актовий запис від 05.12.1992 року за № 2008 про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 231).

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу, який ухвалою від 06.07.2020 року залишено без розгляду за ініціативи позивачки.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання шлюбу недійсним відмовлено.

Разом з цим, 19.08.2023 року Оболонським відділом ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) анульовано актовий запис № 208 про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , складений 05.12.1992 року, що підтверджується повідомленням про анулювання актового запису цивільного стану (т. 2 а.с. 2).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що знайома з ОСОБА_1 з 1999 року, торгували разом на ринку. Зазначила, що декілька раз була у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на святах, іноді разом проводили дозвілля. У 2009 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приїжджали до неї на весілля.

Проте показання свідка ОСОБА_8 вказують на періодичне проведення спільного дозвілля ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а не на факт їх спільного проживання однією сім`єю, а її покази в частині їх спільного проживання переважно пересказані зі слів ОСОБА_1 .

До показів позивачки ОСОБА_1 , яка була допитана за її клопотанням у якості свідка, суд ставиться критично та не бере їх до уваги при вирішенні спору, оскільки вона прямо зацікавлена у результаті розгляду справи.

Прибуття інших свідків у судове засідання позивачкою не забезпечено, а тому їх неявка не є перешкодою для закінчення розгляду справи на підставі наявних в ній доказів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України).

Як роз`яснено у абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

При цьому, для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України позивачеві необхідно довести два юридичних факти: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року у справі №1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

У постанові Верховного Суду від 17.06.2021 року у справі №489/5982/17 сформовано правовий висновок про те, що обов`язковою умовою для визнання однією сім`єю чоловіка і жінки, які не перебувають в зареєстрованому шлюбі, крім власне факту спільного проживання, є ведення ними спільного побуту, господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків.

Тобто, обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що під час судового розгляду установлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_3 були сусідами, спільно проводили дозвілля, однак будь яких належних та допустимих доказів того, що їх відносини мали характер сімейних, а саме: ведення ними спільного господарства, їх пов`язаності спільним побутом, спільної участі у витратах на утримання житла, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування жилим приміщенням, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків один по відношенню до іншого, надання взаємної допомоги, чи існування інших обставин, які б засвідчували реальність сімейних відносин у порушення вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України не надано, суд дійшов висновку про недоведеність ОСОБА_1 факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При цьому, надані позивачкою спільні з ОСОБА_3 фотографії судом не беруться до уваги, оскільки вони не вказують на існування сімейних відносин між ними, а також не містять в собі інформації про дату, час і місце фотографування.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, підстав для визнання права власності в порядку спадкування за законом суд також не вбачає.

За таких обставин позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя