Справа № 464/2484/23 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/192/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
16 липня 2024 року м. Львів
Справа № 464/2484/23
Провадження № 22-з/811/192/24
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий Приколота Т.І.
судді Мікуш Ю.Р., Савуляк Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянув заяву представника ОСОБА_1 - авдоката Кінаша Дмитра Вадимовича про ухвалення додаткового рішення у справі за його апеляційною скаргою на рішення Сихівського районного суду м.Львова, ухвалене у м. Львові 4 вересня 2023 року у складі судді Теслюка Д.Ю., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-
Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 4 вересня 2023 року позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Бест Лізинг» 184 870,92 грн майнової шкоди; судові витрати, а саме: судовий збір - 2 773,06 грн. та 4 000 грн. витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, всього: 6 773,06 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - авдоката Кінаша Д.В. задоволено. Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 4 вересня 2023 року скасовано та прийнято нове рішення. Відмовлено у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Бест Лізинг» майнової шкоди в розмірі 184 870, 92 грн. та судових витрат.

18 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - Кінаш Д.В. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що у постанові Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 рок не зазначено новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.Вказує, що ОСОБА_1 понесено судові витрати у виді витрат зі сплати судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 536,80 грн., а також за подання апеляційної скарги у розмірі 3 327,68 грн., разом 3 864,48 грн., які підлягають стягненню з ТзОВ «Бест Лізинг» на користь ОСОБА_1 . Зазначає, що вказані обставини підтверджуються квитанціями № 2355-6343-5102-7300 від 8 грудня 2023 року, № 2088-7300-6141-2657 від 12 березня 2024 року.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу подає: копію договору про надання правничої допомоги № 23/11/28/20 від 28 листопада 2023 року, яким підтверджується надання адвокатом Кінашем Д.В. правничої допомоги ОСОБА_1 ; копію додаткової угоди № 1 від 28 листопада 2023 року до договору про надання правничої допомоги, згідно якого правнича допомога адвокатом Кінашем Д.В. надається ОСОБА_1 у справі за позовом ТзОВ «Бест Лізинг» про відшкодування шкоди, а також погоджено фіксовану вартість правничої допомоги, а саме 11 000 грн. за підготовку і подання заяви про перегляд заочного рішення, 11 000 грн. за підготовку і подання апеляційної скарги, 1 500 грн. за участь в одному судовому засіданні; копію акту № 1 приймання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом) від 17 червня 2024 року, яким підтверджується надання адвокатом Кінашем Д.В. та приймання ОСОБА_1 правничої допомоги на суму 25 000 грн., а саме: підготовка і подання заяви про перегляд заочного рішення вартістю 11 000 грн., на що адвокатом витрачено 7 годин; підготовка і подання апеляційної скарги вартістю 11 000 грн., на що адвокатом витрачено 8 годин; участь у двох судових засіданнях вартістю 3 000 грн., на що адвокатом витрачено 2 години. Вважає, що заявлений розмір судових витрат співмірний зі складністю справи - адже дана справа на момент її вирішення є об`ємною та налічує велику кількість об`ємних письмових доказів, а спірні правовідносини є нетиповими, специфічними і складними, врегульованими численними нормами різних нормативно-правових актів; часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги та обсягом наданих ним послуг і виконаних робіт - оскільки адвокатом було підготовлено вищезгадані документи. Крім того, адвокатом готувалися і відправлялися адвокатські запити для встановлення тих чи інших обставин справи; ціною позову і значенням справи для відповідача - з огляду на те, що відповідач не володіє такою значною сумою коштів, про стягнення якої було заявлено позовні вимоги. Просить стягнути з ТзОВ «Бест Лізинг» на користь ОСОБА_1 28 864,48 грн. судових витрат, а саме 3 864, 48 грн. сплаченого судового збору, 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів виходить із наступного.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання судових витрат.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу (ст.133 ЦПК України).

Згідно частиною другою статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 13 червня 2024 року задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - авдоката Кінаша Д.В .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з позивача в користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 864,48 грн., сплачений відповідачем за подання заяви про перегляд заочного рішення у розмірі 536,80 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 327,68 грн., що стверджується квитанціями № 2355-6343-5102-7300 від 8 грудня 2023 року, № 2088-7300-6141-2657 від 12 березня 2024 року.

Учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Відповідно до статті 137 цього Кодексу зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які належить застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

У тексті апеляційної скарги відсутня вимога про стягнення судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу.

Розгляд справи був призначений на 13 червня 2024 року. Відповідач та його представник не були присутні в судовому засіданні та не зробили відповідну заяву щодо подання ними протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів понесення судових витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу. ОСОБА_1 та його представник просили розглядати справу без їх участі.

Відповідно до частини першої статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга статті 134 ЦПК України).

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134, 137 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач та його представник, всупереч вимогам частини першої статті 134 ЦПК України, не зробили заяви щодо вирішення судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу, а також не подали попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які поніс ОСОБА_1 , і які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ТзОВ «Бест Лізинг» на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 141, 258-261, 270, 388-391 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - авдоката Кінаша Дмитра Вадимовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (м.Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2 Б, Код ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 3 864,48 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят чотири грн. 48 коп.) судового збору.

Постанованабирає законної сили з моменту її підписання і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена і підписана 16 липня 2024 року.

Головуючий-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ___________ Ю.Р. Мікуш _______________ Р.В. Савуляк