Справа № 202/4587/16-ц
Провадження № 4-с/202/52/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Пеки Д.В.,

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач ОСОБА_3 , боржник ОСОБА_4 , на бездіяльність державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2024 року ОСОБА_3 в особі представника через систему «Електронний суд» звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на бездіяльність державного виконавця.

В обґрунтування скарги посилаючись на те, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2016 року по справі № 202/4587/16-ц присуджено стягувати щомісячно з ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Вказали, що 22.11.2017 державним виконавцем Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження № 55208719 з примусового виконання виконавчого листа № 202/4587/16-ц виданого 17.11.2017 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 починаючи з 20.07.2016 року.

14.04.2021 року матеріали виконавчого провадження були передані до Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) де і наразі перебуває виконавче провадження № 55208719.

В квітні 2024 року, при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження на сайті виконавчих проваджень, скаржницею було встановлено, що з моменту відкриття виконавчого провадження виконавчі дії проводяться епізодично, ОСОБА_4 з моменту відкриття виконавчого провадження так і не виконав належним чином свої обов`язки передбачені ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження.

Також, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, які знаходяться в АСВП, державним виконавцем робились виклики державного виконавця щодо явки боржника до виконавця та на вказані виклики державного виконавця боржник не з`являвся, та причини своєї неявки не повідомив. За наслідками вказаних викликів було складено акт від 03.10.2023 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник, за весь час здійснення виконавчого провадження, повністю ігнорує вимоги державного виконавця, аліменти на дитини не сплачує. Борг по аліментам на теперішній час складає 79425,57 грн. Окрім того, є всі підстави вважати, що з боку боржника вчиняються дії щодо приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за шість місяців відповідних платежів. Таким чином, є всі підстави вважати, що боржник ухиляється від сплати аліментів, своє місце знаходження та місце роботи не повідомляє. Майна, на яке можливо звернути стягнення за боржником не виявлено. Заходи державного виконавця відносно розшуку боржника не надали позитивних результатів.

У зв`язку з чим стягувачем в травні 2024 року на адресу державного виконавця було направлено клопотання щодо звернення до суду для оголошення у розшук боржника, яке отримано 10.05.2024 року.

20.05.2024 року при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в АСВП було встановлено, що державним виконавцем було проігноровано вказане клопотання, та замість звернення до суду було направлено виклик боржнику про явку до державного виконавця.

Не зважаючи на вказані обставини, а також на той факт, що боржник ухиляється від явки до державного виконавця, державним виконавцем проігноровано клопотання стягувача, та клопотання в суд щодо оголошення боржника у розшук не направлено.

Таким чином, на їх погляд, є всі підстави вважати, що в даному випадку, по виконавчому провадженню № 55208719 від 22.11.2017 року має місце бездіяльність державного виконавця при виконанні судового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2016 року яким присуджено стягувати з ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 на утримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 гривень щомісяця, починаючи стягнення з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Просили суд: визнати бездіяльність державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Смірнова О.О. по виконавчому провадженню № 55208719 від 22.11.2017 року щодо не звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника: ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , - незаконною; зобов`язати державного виконавця Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Смірнова О.О. по виконавчому провадженню № 55208719 від 22.11.2017 року неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, вжити передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, а також звернутись до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника: ОСОБА_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на орган державної виконавчої служби.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2024 року головуючим суддею у розгляді вказаної скарги визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 23 травня 2024 року вказану скаргу було залишено без руху у зв`язку із наявністю її недоліків та скаржнику було надано строк для їх усунення.

30 травня 2024 року на виконання ухвали судді від 23 травня 2024 року представником скаржника через систему «Електронний суд» були усунуті недоліки скарги.

Ухвалою від 05 червня 2024 року скаргу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

04.07.2024 року від Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на скаргу в якій вказали, що на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 55208719 з примусового виконання виконавчого листа №202/4587/16-ц виданого 17.11.2017 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_5 починаючи з 20.07.2016 року.

В рамках виконавчого провадження державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на майно (постанова від 06.11.2018) та рахунки (постанова від 16.08.2023) боржника.

У ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, керуючись вимогами частини 9 статті 71 Закону, винесено постанови про встановлення тимчасових обмежень боржника у правах (постанови від 07.04.2021).

Згідно до відповідей на запити державного виконавця Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України у боржника дохід відсутній.

Державним виконавцем за 2024 рік надсилалися боржнику виклики з вимогою явки до державного виконавця від 01.02.2024, 20.02.2024, 03.05.2024.

На виклик від 03.05.2024 боржник з`явився до державного виконавця та надав заяву з копією квитанції про сплату аліментів. Згідно до заяви боржник зобов`язався прибувати до державного виконавця за викликом або телефонним дзвінком.

07.06.2024 за телефонним дзвінком боржник прибув до державного виконавця та надав заяву (вх. №7282 від 07.06.2024) з поясненнями щодо несплати аліментів та повідомив державного виконавця, що сплатить на депозитний рахунок відділу до 12.06.2024 1500,00 грн., поточних аліментів та 8500,00 грн., заборгованості зі сплати аліментів. Так 13.06.2024 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти у розмірі 10000,00 грн.

02.07.2024 від боржника надійшли грошові кошти у розмірі 3000,00 грн.

Згідно до заяв боржника державним виконавцем встановлено, що боржник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2024 заборгованість становить 69818,80 грн. За весь період стягнення на користь скаржника стягнуто та перераховано 55449,00 грн., з них 16500,00 грн., за останні три місяця.

Враховуючи, що боржник сплачує поточні аліменти, заборгованість зі сплати аліментів та на виклики та телефонні дзвінки з`являється до державного виконавця у відділу відсутні правові підстави для звернення до суду щодо оголошення боржника у розшук. Просив суд у задоволенні вимог ОСОБА_3 викладених в скарзі відмовити в повному обсязі.

Скаржник та представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримали з наведених в скарзі підстав та просили суд скаргу задовольнити.

Представник Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Скористались правом та надали відзив на скаргу.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань не надійшло.

Суд заслухавши скаржника, представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні в Полтавському відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №55208719 з примусового виконання виконавчого листа №202/4587/16-ц виданий 17.11.2017 року Індустріальним районним судом м Дніпропетровська, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, починаючи з 20 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_2 ОСОБА_5 13 жовтня 2023 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , та її прізвище після одруження « ОСОБА_8 ».

03.05.2024 року адвокат Ажимяков Р.В. в інтересах ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця Полтавського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про оголошення у розшук боржника ОСОБА_4 , оскільки боржник, за весь час здійснення виконавчого провадження, повністю ігнорує вимоги державного виконавця, аліменти на дитину не сплачує.

Як вбачається із долучених доказів Полтавським відділом державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до відзиву на скаргу, державним виконавцем за 2024 рік боржнику ОСОБА_4 надсилалися виклики з вимогою явки до державного виконавця від 01.02.2024, 20.02.2024, 03.05.2024.

Як вказав державний виконавець, на виклик від 03.05.2024 боржник з`явився, встановлено його місце проживання та ОСОБА_4 надав заяву з копією квитанції про часткову сплату аліментів.

13.06.2024 на депозитний рахунок відділу надійшли грошові кошти від ОСОБА_4 у розмірі 10000,00 грн. та 02.07.2024 від боржника ОСОБА_4 надійшли грошові кошти у розмірі 3000,00 грн.

Згідно до заяв боржника ОСОБА_4 державним виконавцем встановлено, що боржник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.07.2024 заборгованість ОСОБА_4 становить 69818,80 грн. За весь період стягнення на користь скаржника стягнуто та перераховано 55449,00 грн., з них 16500,00 грн., за останні три місяця (травень-липень 2024 року).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень.

Разом з тим, за частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 вказано, що право на обрання порядку звернення до суду належить заінтересованій особі. В свою чергу, суд має захистити інтереси особи, незалежно від обраного нею способу, як в порядку позовного провадження, так і в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно до заяв боржника ОСОБА_4 державним виконавцем встановлено, що боржник фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та за весь період стягнення на користь скаржника стягнуто та перераховано 55449,00 грн., з них 16500,00 грн., за останні три місяця.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи із вищевикладеного, приймаючи до уваги, що державним виконавцем в повному обсязі вчиняються виконавчі дії, що підтверджується наданими доказами по справі та вживаються передбачені діючим законодавством заходи щодо примусового виконання рішенння суду, беручи до уваги, що місцезнаходження відповідача державним виконавцем встановлено та боржник сплачує поточні аліменти і заборгованість зі сплати аліментів, також на виклики та телефонні дзвінки до державного виконавця з`являється, то у державного виконавця відсутні правові підстави для звернення до суду щодо оголошення боржника у розшук, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення скарги та доходить висновку, що скарга не підлягає задоволенню в цілому.

Керуючись: Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, ст.ст. 4, 447-453 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , суб`єкт оскарження: Полтавський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (36023, м. Полтава, пров. Стешенка, 6, ), стягувач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ), боржник ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст складено 09.07.2024 року

Суддя Л.П. Слюсар