Справа № 643/5559/24
Провадження № 2/643/3011/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Поліщук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП «Харківводоканал» звернулося до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2020 по 31.01.2022 у сумі 7114 грн. 84 коп., з централізованого водовідведення за період з 01.05.2016 по 31.01.2022 у розмірі 8423 грн. 08 коп., 3 % річних від простроченої суми у розмірі 474 грн. 07 коп., інфляційні втрати у розмірі 1414 грн. 86 коп. та витрати пов`язані з розглядом справи.

Перевіривши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Положеннями ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити, зокрема, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивачем у якості відповідачів визначено ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачі є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 , отримують послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за вказаною адресою, при цьому, не виконують зобов`язання по їх оплаті, у зв`язку із чим за ними утворилась заборгованість, яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів з урахуванням нарахованих штрафних санкцій.

З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 29.05.2024 про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 03.11.1998 по теперішній час, ОСОБА_2 значиться зареєстрованим з 27.07.2017 по теперішній час.

В позовній заяві позивач зазначає, що розрахунок заборгованості за послуги з централізованого водовідведення здійснений за період з 01.05.2016 по 31.01.2022, тобто за період коли ОСОБА_2 не був зареєстрований за вищевказаною адресою.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачем не чітко викладено позовні вимоги, а відтак позивачу слід уточнити зміст заявлених позовних вимог, а також надати деталізовані розрахунки заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Крім того, долучені позивачем до позовної заяви копії розрахунки суми заборгованості по особовому рахунку НОМЕР_1 , розрахунок 3 % річних і індексації по заборгованості є повністю нечитабельними, оскільки через дрібний розмір шрифту та погану якість сканування не дає можливості встановити зміст даних документів.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак, практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності позовних заяв.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що конституційне право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Керуючись ст. ст.185, 258-261, 353-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, 3% річних та інфляційних втрат - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Т.В. Поліщук