КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 760/7524/22
провадження № 22-ц/824/1153/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Кашперської Т. Ц., Рейнарт І. М.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року в складі судді Жовноватюк В. С.,

встановив:

23.06.2022 Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" ( далі - ПАТ "Укргазбанк") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних.

Позов обґрунтований тим, що 18 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 228-Ф/08, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 120 000 доларів США на строк з 18 квітня 2008 року по 17 квітня 2028 рік, із сплатою 13,3 % річних.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року у справі № 2-4782/12 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 228-Ф/08 від 18 квітня 2008 року станом на 15.05.2012, що включає: заборгованість по кредиту строкову в розмірі 95 500 доларів США; заборгованість прострочену в розмірі 4 000 доларів США; заборгованість по процентам поточну в розмірі 543,85 доларів США; прострочену заборгованість по процентам в розмірі 3 350,02 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 23 379,99 грн; пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 10 136,99 грн; штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 44 700 грн та судовий збір в розмірі 3 219 грн.

Проте, фактично заборгованість за кредитним договором не погашена, а рішення суду не виконано.

За таких обставин відповідач має нести відповідальність у вигляді сплати кредитору 3 % річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, за період з 09.02.2019 по 08.02.2022 у розмірі 1 901,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ становить 53 228,18 грн.

18.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про застосовування строку позовної давності до вимог щодо стягнення 848,48 доларів США, що в еквіваленті становить 23 757,23 грн та відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині.

Заява обґрунтована тим, що позовна заява надійшла до суду 27.06.2022, а позивач обчислив заборгованість за період з 19.02.2019, тобто поза межами строку позовної давності.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 1 901,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ ( 27,9998 грн за 1 дол. США) складає 53 228 грн 18 коп. за період з 09.02.2019 по 08.02.2022.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

01.12.2023 відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року в частині стягнення 3% річних у розмірі 848,48 доларів США, що в еквіваленті становить 23 757,23 грн та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаних позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції помилково не застосовано строк позовної давності до частини позовних вимог банку.

Позивач звернувся з позовною заявою до суду в кінці червня 2022 року, натомість нарахування 3% річних позивачем здійснено починаючи з 19 лютого 2019 року. По заявленим позовним вимогам, заявленим за період з 19.02.2019 по 27.06.2019, сплив строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Позивач не обґрунтував поважності причини пропуску позовної давності.

Суд першої інстанції формально підійшов до питання порушення позивачем строку позовної давності, що призвело до передчасного висновку про задоволення позову в повному обсязі.

28.02.2024 представник ПАТ АБ "Укргазбанк" - Михайлов Р. Р. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Згідно із частиною першою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 228-Ф/08, за умовами якого банк надав відповідачу кредит в сумі 120 000 доларів США на строк з 18 квітня 2008 року по 17 квітня 2028 рік, із сплатою 13,3 % річних.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 13 листопада 2012 року у справі № 2-4782/12 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 228-Ф/08 від 18 квітня 2008 року станом на 15.05.2012, що включає: заборгованість по кредиту строкову в розмірі 95 500 доларів США; заборгованість прострочену в розмірі 4 000 доларів США; заборгованість по процентам поточну в розмірі 543,85 доларів США; прострочену заборгованість по процентам в розмірі 3 350,02 доларів США; пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 23 379,99 грн; пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 10 136,99 грн; штраф за невиконання умов договору іпотеки в розмірі 44 700 грн та судовий збір в розмірі 3 219 грн.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору і рішення суду, позивач на підставі частини другої статті 625 ЦК України здійснив нарахування 3 % річних на прострочену суму боргу за період з 09 лютого 2019 року по 08 лютого 2022 року, розмір яких становить 1 901,02 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 53 228,19 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, а тому позивач має право вимагати сплати 3% річних від простроченої суми відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову про стягнення 3% річних за період з 27 червня 2019 року по 08 лютого 2022 року, а також розміру заборгованості сторони не оскаржують, а тому в цій частині воно не є предметом апеляційного розгляду.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Суд першої інстанції, правильно застосувавши пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, врахувавши дату звернення до суду з даним позовом - 23.06.2022 та період, за який виникла заборгованість - з 09.02.2019 по 08.02.2022, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не пропущено трирічний строк позовної давності по заявленим вимогам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані судом першої інстанції правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г.М. Кирилюк

Судді: Т. Ц. Кашперська

І. М. Рейнарт