КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8742/2024
Справа № 357/9465/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 травня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянув в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухвалене у складі судді Кошеля Б.І. у м. Біла Церква 24 січня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року в розмірі 106050 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 15000 грн., прострочена заборгованість за процентами 91050 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 03 лютого 2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua) було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1042-1240.

Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту 15000 грн., строк кредитування 300 днів, заявлений строк - 21 день, під час якого застосовується знижена відсоткова ставка 2,00 % на день, стандартна відсоткова ставка - 3,00 % на день, а відповідач зобов`язався повернути кредит та відсотки за користуванням ним в строк та на умовах, встановлених кредитним договором.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача.

В подальшому відповідач порушив умови кредитного договору і не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 11 липня 2023 року виникла заборгованість в сумі 106050 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом 15000 грн., прострочена заборгованість за процентами 91050 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року в позові ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначав, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до виданої йому ліцензії. Таким чином, товариство не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Первинні банківські документи по рахунку клієнта, в тому числі і документи про перерахування ОСОБА_1 кредитних коштів, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документи по рахунку ОСОБА_1 , в тому числі і документів про перерахування відповідачу кредитних коштів, є неможливим.

Пояснював, що клієнт самостійно вносить до інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора номер своєї банківської картки, на яку бажає отримати кредит, підписує кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора, а інформаційно-телекомунікаційна система кредитора в автоматичному режимі перераховує кредитні кошти за реквізитами, вказаними клієнтом.

Звертав увагу, що кредитні кошти були перераховані позивачем відповідно до умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів, на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача.

Посилався на вимоги п. 10 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про додаткові вимоги до договорів не банківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)» від 03 листопада 2021 року № 113, яким передбачено, що договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).

Вказував, що згідно п. 64 Постанови Правління НБУ «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів» від 29 липня 2022 року № 164, суб`єкт господарювання зобов`язаний не копіювати платіжний інструмент чи його реквізити.

Зазначав, що таким чином, відповідачем при оформленні заяви було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача), але відповідно до вищенаведених постанов Правління НБУ позивач не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача. Отже, на підтвердження перерахування відповідачу коштів до суду надано довідку про перерахування суми кредиту № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року, а також лист-довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім», які містять номер особистого електронного платіжного засобу відповідача з маскою, а саме НОМЕР_1 .

Звертав увагу, що позивач (через партнера ТОВ «ФК «Контрактовий дім», з яким укладено договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10 червня 2020 року та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29 квітня 2023 року) видав відповідачу кредитні кошти в розмірі 15000 грн. на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19 липня 2023 року про успішне перерахування платежу на картку отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за договором своєчасно та в повному обсязі. Таким чином, довідка від фінансово-розрахункової установи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо видачі кредиту та довідка про перерахування суми кредиту від 03 лютого 2022 року є належними і достовірними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 15000 грн.

Вказував, що до позовної заяви надавалася довідка про укладений договір, відповідно до якої надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11 липня 2023 року (що є розрахунком заборгованості), яка міститься в матеріалах справи. Даним розрахунком підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредитному договору, оскільки жодного платежу на погашення кредиту ОСОБА_1 за весь час кредитування не було здійснено, що свідчить про свідоме порушення відповідачем умов кредитного договору та несплати кредитних коштів.

Посилаючись на ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги», вказував, що у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу відомості про нього, як про належного отримувача кредиту, не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась.

Звертав увагу, що відповідач в загальній кількості чотири рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору.

Від відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, натомість, судове рішення ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Погоджувався з висновками суду першої інстанції про відсутність доказів надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в розмірі 15000 грн. по договору про відкриття кредитної лінії № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року.

Вважав безпідставними посилання позивача на п. 10 постанови Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113, оскільки договір про відкриття кредитної лінії № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року не містить номер особистого електронного платіжного засобу споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ ХХ** **** ХХХХ, а ні в якому іншому форматі. Крім того, не зазначено номер банківської карти ні в укладеному договорі, ні в решті підписаних відповідачем документів, про надання фінансового кредиту, не надано таких письмових доказів суду першої інстанції та не додано до апеляційної скарги.

Вважав безпідставними посилання позивача в апеляційній скарзі на п. 64 Постанови Правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164, оскільки договір укладено до прийняття даного положення, а саме 03 лютого 2022 року.

Вважав, що копія кредитного договору, копія листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» та копія довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є достовірними, належними та достатніми на підтвердження факту виконання позивачем своїх обов`язків за кредитним договором, оскільки не містять повної інформації про погоджений сторонами в кредитному договорі номер платіжного засобу, на який потрібно перераховувати суму кредиту, не містять повної інформації про номер платіжного засобу, на який було перераховано суму кредиту. Довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19 липня 2023 року № 2993 не містить відомостей про осіб, яким були перераховані кошти, а саме прізвище, ім`я та по батькові, а лише ID платежу, сума, валюта, номер договору і картки.

Крім того, 08 квітня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 було направлено відзив на апеляційну скаргу аналогічного змісту засобами поштового зв`язку в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2022 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1042-1240, відповідно до умов якого відповідач мав отримати кредит у розмірі 15000 грн. на строк кредитування 300 днів, зі зниженою процентною ставкою у розмірі 2,00% в день, стандартною відсотковою ставкою 3,00% в день (а. с. 13 - 18).

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи веб-сайту ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (https:// creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор А244.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору про відкриття кредитної лінії № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів (кредит) позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 2.1, 2.4, 2.4.1, 2.4.2, 2.8 договору, кредит надається у розмірі 15000 грн. строком 21 календарний день до 23 лютого 2022 року. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п. 2.8).

Відповідно до п. 2.2. договору, кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошової суми, вказаної у п. 2.1 цього договору, позичальнику. Кредит надається позичальнику протягом трьох днів з моменту укладання цього договору.

На а. с. 24 - 25 знаходиться копія паспорту споживчого кредиту, підписаного одноразовим ідентифікатором А244, наданим відповідачу.

Відповідно до копії листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 2993 від 19 липня 2023 року, ТОВ «ФК «Контрактовий дім» повідомило ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про успішність операцій, зокрема, 03 лютого 2022 року операції по договору № 1042-1240 на суму 15000 грн., номер картки: НОМЕР_1 (а. с. 43).

Аналогічні реквізити електронного платіжного засобу містить і довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року ОСОБА_1 (а. с. 27).

На а. с. 19 - 24 знаходиться екземпляр Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджений наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» № 301-П від 20 грудня 2021 року.

На а. с. 30 - 37 знаходиться складена ТОВ «Укр Кредит Фінанс» довідка про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 11 липня 2023 року, згідно якої загальна кількість днів користування кредитом - 524, з яких кількість днів користування за нульовою ставкою 284 дні, ставкою 2 % - 113 днів, ставкою 3 % - 127 днів. Розмір загальної заборгованості 106050 грн., яка складається з основного боргу 15000 грн. та залишку відсотків 91050 грн.

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, до апеляційної скарги надано нові докази, а саме копію витягу з Реєстру платіжної інфраструктури щодо ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім», та копію договору № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладеного 10 червня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий Дім» та ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Апеляційна скарга не містить клопотання про дослідження нових доказів із обґрунтуванням поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, в ньому не наведено об`єктивних причин, які перешкодили подати вказані докази у встановлений законом строк, не заявлено клопотання про поновлення строку для подання нових доказів.

Виходячи із наведеного, з урахуванням вимог ст. 12, 367 ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів неможливості подання нових доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому апеляційний суд не має процесуальних повноважень приймати вказані докази та вирішувати справу з посиланням на ці докази.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами.

Також судом встановлено, що позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор A244, для підписання кредитного договору 1042-1240 від 03 лютого 2022 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву вказував, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти, в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови кредитного договору №1042-1240 від 03 лютого 2022 року.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є зокрема змагальність сторін та диспозитивність.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.

Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України.

Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.

Продавець (виконавець, постачальник), оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала оплату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку.

Судом першої інстанції надано вірної правової оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, на підтвердження виконання обов`язку кредитора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо переказу кредитних коштів відповідачу, а саме довідці ТОВ «ФК «Контрактовий дім» від 19 липня 2023 року №2993 та довідці ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року, та визнано вказані докази неналежними та недопустимими.

Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність договірних відносин між позивачем та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо переказу платежів, а отже довідка ТОВ «ФК «Контрактовий дім» сама по собі не може підтверджувати переказ коштів за кредитним договором №1042-1240 від 03 лютого 2022 року.

Апеляційний суд відхиляє безпідставні доводи апеляційної скарги, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» уклав з ТОВ «ФК «Контрактовий дім», який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків № 21/772-рк від 29 квітня 2023 року, договір № 02/06/2020 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 10 червня 2020 року, і таким чином, довідка від фінансово-розрахункової установи ТОВ «ФК «Контрактовий дім» щодо видачі кредиту та довідка про перерахування суми кредиту від 03 лютого 2022 року є належними і достовірними доказами перерахування відповідачу коштів у сумі 15000 грн., з огляду на те, що дані доводи ґрунтуються на нових доказах, які не були прийняті судом першої інстанції згідно положень ч. 3 ст. 367 ЦПК України з наведених вище підстав.

Також суд першої інстанції вірно вказав, що довідка ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту №1042-1240 від 03 лютого 2022 року та розрахунок заборгованості за кредитним договором складені самим позивачем, а тому не можуть бути належними та допустимими доказами, оскільки інформація у таких доказах повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони - позивача.

Враховуючи наведене, апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги, що розрахунком заборгованості підтверджується несплата відповідачем заборгованості по кредитному договору, оскільки жодного платежу на погашення кредиту ОСОБА_1 за весь час кредитування не було здійснено, що свідчить про свідоме порушення відповідачем умов кредитного договору та несплати кредитних коштів.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відсутність належних та допустимих доказів того, що позивачем надано кредит відповідачу у розмірі 15000 грн. шляхом перерахування коштів на банківську картку, є цілком законним та обґрунтованим та не спростовується доводами апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, що кредитні кошти були перераховані позивачем відповідно до умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів, на підставі інформації про банківські реквізити для перерахування кредитних коштів, отриманої від відповідача, не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом як припущення.

Доводи апеляційної скарги, що оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який бухгалтерський документи по рахунку ОСОБА_1 , в тому числі і документів про перерахування відповідачу кредитних коштів, є неможливим, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції про недоведеність та необґрунтованість позову та відхиляються апеляційним судом.

Аргументи позивача, з посиланням на ст. 46 Закону України «Про платіжні послуги», про те, що у разі, якщо б під час виконання платіжної операції щодо перерахування кредитних коштів відповідачу відомості про нього, як про належного отримувача кредиту, не підтвердились, то операція із зарахування таких коштів взагалі б не відбулась, не доводять самі по собі факту надання позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» кредитних коштів ОСОБА_1 , враховуючи, що за умовами п. 2.2 договору про відкриття кредитної лінії № 1042-1240 від 03 лютого 2022 року, кредит надається позичальнику протягом трьох днів з моменту укладання цього договору.

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 в загальній кількості чотири рази оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання кредитного договору, не підтверджуються будь-якими доказами та не доводять належного виконання позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» обов`язку щодо переказу кредитних коштів відповідачу на його рахунок.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на п. 10 постанови Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 «Про затвердження положення про додаткові вимоги до договорів не банківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)», п. 64 Постанови Правління НБУ від 29 липня 2022 року № 164 «Про затвердження Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», та доводи про те, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» на підставі наведених вимог закону не може повністю зазначати та зберігати у документах номер особистого електронного платіжного засобу відповідача, відхиляються апеляційним судом як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки в позові ТОВ «Укр Кредит Фінанс» відмовлено з інших підстав.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів та відхиляються апеляційним судом.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» залишити без задоволення.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді : Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.