Справа № 369/2808/24
Провадження № 2/761/7009/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Марінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Заява мотивована тим, що 04.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Позивач та Відповідач від шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шевченківським районним судом м. Києва, шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14656/13-ц із ОСОБА_1 було стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 500 грн.00 коп., щомісячно починаючи з 06.06.2013 року та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону.27.01.2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б, було відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа №761/14656/13-ц від 02.12.2013 року. Зміна прізвища відповідача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». Як зазначає представник позивача з 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 їх спільний син вирішив проживати з Позивачем. Дитина знаходиться на утриманні Позивача. Відповідачка на даний час дитину не утримує, не приймає участі в його вихованні. Відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2023 року, син ОСОБА_4 входить до складу сім`ї та проживає разом з батьком ОСОБА_1 . Відповідно до довідки №293 від 05.12.2023 року виданої Святопетрівським ліцеєм, ОСОБА_4 , навчається Святопетрівському академічному ліцеї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області з 10.04.2023 року та по теперішній час в 8-В класі.25.01.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено мирову угоду, щодо порядку відшкодування заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась в межах виконавчого провадження НОМЕР_5. У зв`язку з укладенням мирової угоди сторони вважають спір врегульованим і підтверджують відсутність будь-яких претензій одна до одної, щодо заборгованості по сплаті аліментів. З даного приводу позивач звернувся до суду та просить суд ввільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих за виконавчим листом №761/14656/13-ц виданого Шевченківським районним судом від 02.10.19 року ВП НОМЕР_5 в подальшому та від стягнення нарахованої заборгованості по аліментах по даному виконавчому провадженню.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області справу передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Провадження в справі відкрито 26.04.2024, відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в адресу суду наддали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, наддала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та наддавши їм відповідну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що04.11.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб у виконавчому комітеті Петрівської сільської ради Києво-Святошинського районну Київської області серії НОМЕР_1 (копія наявна в матеріалах справи).

Від даного шлюбу мають спільну дитину сина ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04.11.2009 року (копія наявна матеріалах справи).

Шевченківським районним судом м. Києва, справа №761/8909/13-ц, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі №761/14656/13-ц із ОСОБА_1 було стягнено на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 500 грн.00 коп., щомісячно починаючи з 06.06.2013 року та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону.

Згідно з свідоцтвом про шлюб Відповідачка змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 23.03.2016 року (копія наявна в матеріалах справи).

Постановою від 27.01.2014 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б.відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 з виконання виконавчого листа №761/14656/13-ц від 02.12.2013 року.

ОСОБА_1 зазначає, що починаючи з 2019 року їх спільний з Відповідачкою син ОСОБА_4 , вирішив проживати з позивачем. ОСОБА_4 знаходиться на утриманні ОСОБА_1 , відповідачка на даний час дитину не утримує, не приймає участі в його вихованні.

Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 04.12.2023, син ОСОБА_4 входить до складу сім`ї та проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №293 від 05.12.2023 виданої Святопетрівським академічним ліцеєм, ОСОБА_4 , навчається в Святопетрівському академічному ліцеї Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області з 10.04.2023 року та по теперішній час в 8-В класі.

25.01.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено мирову угоду, щодо порядку відшкодування заборгованості по сплаті аліментів, яка утворилась в межах виконавчого провадження НОМЕР_5 (копія наявна в матеріалах справи).

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частин першої та другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, статтею 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Із урахуванням вищенаведених норм права та установлених судом сукупності обставин про не проживання в одному житлі спільної дитини сторін в даному спорі разом із матір`ю, як одержувачем сплачених позивачем аліментів на утримання спільного малолітнього сина сторін, а саме укладання мирової угоди та визнання позову Відповідачем, щодо проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 з 2019 року разом з Позивачем, суд уважає достатньої обґрунтованою вимогу про припинення стягнення з позивача аліментів на користь матері на утримання малолітнього сина, при відсутності матері та її спільного непроживання разом із дитиною, невжиття нею достатніх заходів по матеріальному утриманню дитини за рахунок сплачених позивачем аліментів, то подальша сплата визначених судом аліментів суперечить змісту виконуваного батьком дитини обов`язку по сплаті аліментів на користь матері для утримання сина, ОСОБА_4 та нормами ст.180-181 СК України.

Такий висновок суду узгоджується із сформульованими подібними за своїм змістом правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 28 червня 2023 року у справі № 186/126/21 (провадження № 61-1949св23), від 17 квітня 2024 року у справі № 750/10188/20.

Разом з тим, ОСОБА_1 заявив вимоги про звільнення останнього від сплати боргу по аліментам на користь позивачки на утримання малолітньої дитини.

Частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Із правового аналізу змісту ч.2 ст. 197 СК України вбачається, що наведена правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами для його платника.

Проте, на думку суду, питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, повинно вирішуватися в кожній конкретній справі та лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

Так, Відповідачка не проживає більше одного року в одному житлі разом із сином ОСОБА_4 , як одержувач сплачених позивачем аліментів на утримання спільного неповнолітнього сина сторін, дитина проживає разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , а тому позивача необхідно звільнити від її сплати з огляду на наведені обставини.

Також ураховуючи наявні у матеріалах справи мирової угоди яка підтверджує що у Відповідачки відсутні претензії матеріального характеру по відношенню до Позивача, суд уважає за необхідне задовольнити позов і в цій частині, звільнивши позивача від сплати сукупного боргу по аліментам, який виник з 2019 року по день ухвалення даного рішення 19 липня 2024 року, що узгоджується із визначеними позивачем межами заявленої вимоги.

Такий висновок суду також узгоджується із сформульованими подібними за своїм змістом правовими позиціями Верховного Суду, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц, від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20.

Припинення сплати аліментів та звільнення позивача від сплати боргу по аліментам на користь відповідачки також є втручанням держави в сімейне життя ОСОБА_2 , проте воно ґрунтується на чітких, доступних та передбачуваних для неї нормах чинного сімейного закону, узгоджується з метою захисту прав сина на період його проживання окремо від матері разом із батьком й відповідає потребі по приведенню у відповідність з інтересами платника аліментів щодо сплати ним поточних аліментів та боргу по аліментам на користь матері дитини, яка не проживає з нею та повністю не витрачає сплачені аліменти на утримання дитини. На думку суду, в даній справі при встановленні справедливого балансу між обопільними обов`язками батьків належно утримувати їх дитину з належним використанням одержувачем аліментів сплачених коштів на дитину та інтересами їх спільного малолітнього сина на належне утримання, суд не вбачає подальшу доцільність для сплати позивачем на користь матері дитини, яка не проживає разом із дитиною та постійно не утримує її, і з огляду на це уважає за необхідне припинити сплату аліментів позивачем на користь відповідача, що відповідає інтересам неповнолітньої дитини при її належному утриманні на даний час спільно двома батьками під час проживання дитини разом із батьком. Також суд не вбачає доцільності по сплаті позивачем на користь матері дитини боргу по аліментам, який виник у переважному розмірі в період проживання сина , ОСОБА_4 разом з батьком, тобто з 2019 року оскільки останній проживав разом з батьком, і з огляду на це вважає звільнення позивача з поважних причин від сплати боргу по аліментам на користь відповідача не призведе до негативного впливу на утримання спільної дитини сторін під час проживання разом із батьком окремо від матері, не призведе до виникнення складностей в утриманні дитини. Такі мотиви суду узгоджуються зі нормами п.2 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо виправданого втручання держави в особі суду в даній справі в право на повагу сімейного життя сторін цього спору в частині виконання аліментних зобов`язань по утриманню їх спільної дитини.

Розподіляючи судові витрати, суд керується ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.179-181, 197 Сімейного Кодексу України, ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 113, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментам - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02 жовтня 2019 року, які стягуються на підставі виконавчого листаШевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2013в справі № 761/14656/13-ц.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам за виконавчим листом №761/14656/13-ц, виданого 02грудня 2013 року на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва в цивільній справі № 761/14656/13-ц про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 500,00 грн. щомісячно починаючи з 06.06.2013 та до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням індексації, яка проводиться відповідно до Закону.

Роз`яснити відповідачу її право на повторне звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 у разі поновлення спільного проживання матері разом із дитиною та виникнення потреби в щомісячному утриманні дитини до досягнення її повноліття.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження аб о прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19 червня 2024 року.

Суддя: