Справа № 761/8395/14-ц
Провадження № 4-с/761/218/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавиця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», ПАТ КБ «Надра», -

в с т а н о в и в:

У грудні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва через підсистему «Електронний суд» надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавиця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», ПАТ КБ «Надра», відповідно до якої, заявник просить суд:

1.Визнати бездіяльність начальника Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тетюка Романа, що полягає у не знятті арешту з майна боржника - ОСОБА_2 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), накладеного у виконавчих провадженнях НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 - протиправною.

2.Зобов`язати Галицький відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), яке накладене в рамках:

- виконавчого провадження НОМЕР_2, а саме обтяження: - номер запису про обтяження: 7963592, дата та час державної реєстрації: 05.12.2014 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_2, виданий 04.12.2014 року, видавник: старший державний виконавець Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Яремчук Андрій Тарасович; обтяжувач: Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно;

- виконавчого провадження НОМЕР_3, а саме обтяження: - номер запису про обтяження: 13332387, дата державної реєстрації: 19.02.2016 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_3, виданий 18.02.2016 року, видавник: Левко Л.Р. головний державний виконавець Галицького ВДВС ЛМУЮ; обтяжувач: Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу скарги, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Скарга обґрунтована тим, що в 2024 році при оформленні спадкової справи після смерті бабці Боржнику стало відомо, що на все його майно Галицьким відділом державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції накладено арешти, згідно постанов про арешт майна у виконавчих провадженнях НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4. При цьому, скаржник зазначає, що всі вказані виконавчі провадження були закінчені, однак арешти не зняті. Вказано, що на заяву Скаржника від 21 серпня 2024 року про зняття арешту державний виконавець відмовився зняти арешт з майна боржника.

В обґрунтування строку подання вказаної скарги вказано, що відповідь Галицького ВДВС вих.№59382 від 27.11.2024 року, було отримано на електронну скриньку адвоката 27.11.2024 року, що підтверджується інформацією з кабінету електронної пошти. Таким чином, закінчення строку на подачу скарги припадає на 07.12.2024 року (субота). У відповідності до п.3 ст.124 ЦПКУ, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Відтак останнім днем на подачу скарги слід вважати 09.12.2024 року (понеділок).

Так, вказана скарга була подана через підсистему «Електронний суд» де зазначено, що документ сформований у підсистемі «Електронний суд» 09.12.2024, та згідно протоколу автоматизованого розподілу надійшла впровадження судді Пономаренко Н.В. 10.12.2024.

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

Так, як вбачається у скарзі вказано, що 25.07.2024 року на адресу органу ДВС скеровано адвокатський запит вих.№37 від 25.07.2024 року, щодо надання інформації по виконавчих провадженнях НОМЕР_2 та НОМЕР_3. 02.08.2024 року отримано відповідь від органу ДВС вих. №38064 від 29.07.2024 року, згідно якої отримано інформацію по виконавчих провадженнях НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4, що також підтверджується додатками долученими до скарги.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, скаржник із 02.08.2024 року дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи в частині накладення арештів на нерухоме майно у межах виконавчих проваджень НОМЕР_2, НОМЕР_3 та НОМЕР_4, а також отримала інформацію по вказаним виконавчим провадженням.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, а саме 09.12.2024 сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

При цьому долучена до матеріалів справи відмова Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у задоволені заяви скаржника про скасування арештів, яка було отримана представником скаржника - 27.11.2024, не являться доказом ознайомлення з вказаними арештами та виконавчими провадження саме 27.11.2024.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, положеннями ч. 3 ст. 127 ЦПК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Враховуючи, що скаржник дізналася або повинна була дізнатись про накладені арешти та виконавчі провадження 02.08.2024, а самі арешти накладені у 2014 та 2016 роках, в скарзі не вказані підстави в якості поважності причин встановленого законом строку для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця і скаржником не наведено поважності причин неможливості подати вказану скаргу у строки, встановлені законодавством.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а скаржником не заявлено клопотання про поновлення такого строку, - вказана скарга підлягає залишенню без розгляду. Після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити заяву без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6..

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавиця Галицького відділу державної виконавчої служби у м. Львів Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Форт», ПАТ КБ «Надра», - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя :