Справа № 727/4832/24
Провадження № 2/727/1179/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Літвінової О.Г.

при секретарі Лещинська А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» де третіми особами виступають Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» де третіми особами виступають Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2023 року позивачу стало відомо, що у провадженні приватного виконавця Кондрюка Костянтина Миколайовича Першого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження за №68392812, про що свідчить Постанова від 28.01.2022 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження.

Як вбачається із змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, вищевказане виконавче провадження було відкрито по виконавчому напису №108492, виданому 08.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» суми боргу в розмірі 9151.00 гривень відповідно до умов договору відступлення права вимоги на підставі договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача і незаконно вчинено виконавчий напис, виходячи з наступного: 13 червня 2012 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір N?010-25503-130612, згідно умов якого Позичальнику було відкрито поточний рахунок N? НОМЕР_1 та встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 30000,00 грн. на 364 календарні дні. Відповідно до Умов кредитування тарифний пакет «Кредитна картка N?1 Еволюція неіменна» частка щомісячного погашення становить 2% від суми використаних коштів, погашення щомісячне до 25 числа кожного місяця, безкоштовно до 55 днів.

Надалі право вимоги за вказаним кредитним договором (N?001-25503-130612 від 13 червня 2012 року) декілька разів було відступлено, зокрема: ??договір факторингу N?408/К від 27 квітня 2018 року, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» () та ТОВ «ФК`СІТІ ФІНАНС» (); ??договір відступлення прав вимоги N?1Д від 15.10.2020 р., який укладено між ТОВ «ФК`СІТІ ФІНАНС» () та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (); ??договір факторингу N?18102020-ФК від 18 жовтня 2020 р., який укладено між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» () та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (); ??договір факторингу N?250521- ФК від 25 травня 2021 року, який укладено між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»; Таким чином, кінцевим кредитором за відступленим правом вимоги виступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».

08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис N?108492 про стягнення з ОСОБА_1 на підставі договору факторингу N?250521-ФК від 25.05.2021р. з ТОВ «Фінпроммаркет», яким відступлено право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», невиплачених у строк грошових коштів відповідно до умов кредитного договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року та розрахунку заборгованості за договором за період з 25.05.2021 р. по 03.06.2021 р. включно грошових коштів в сумі 9151,00 гривень, з урахуванням: ??заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1904,35 грн.; ??заборгованості по відсотками та комісією у розмірі 1002,57 грн.; ??заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 6194,08 грн.; ??плата за вчинення виконавчого напису у розмір 50,00 грн.

Розрахунок розміру невиконаних зобов?язань за кредитним договором, суми боргу по тілу кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, штрафу у виконавчому написі зроблено Відповідачем одноособово, без урахуванням думки та позиції Позичальника.

Відповідач не проінформував Позичальника про розмір заборгованості по кредитному договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень стосовно розміру заборгованості, сума заборгованості набула б статусу безспірної.

Позивачем не визнається заборгованість по кредитному договору N?010- 25503-130612 від 13 червня 2012 року, яка була стягнута по оспорюваному виконавчому напису в сумі 9151,00 гривень за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року, враховуючи, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

А тому просить суд визнати виконавчий напис N?108492, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» невиплачених у строк грошових коштів відповідно до умов кредитного договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року в розмірі 9151,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22.05.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися. Тому, просить суд розглянути справу без їхньої участі та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. На адресу суду надійшов заяву про визнання позову, просили розгляд справи проводити без участі представника відповідача, а також просили про зменшення судових витрат.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у грудні 2023 року позивачу стало відомо, що у провадженні приватного виконавця Кондрюка Костянтина Миколайовича Першого відділу ДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження за №68392812, про що свідчить Постанова від 28.01.2022 року, відповідно до якої відкрито виконавче провадження.

Як вбачається із змісту постанови про відкриття виконавчого провадження, вищевказане виконавче провадження було відкрито по виконавчому напису №108492, виданому 08.06.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» суми боргу в розмірі 9151.00 гривень відповідно до умов договору відступлення права вимоги на підставі договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 р., укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ».

Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача і незаконно вчинено виконавчий напис, виходячи з наступного: 13 червня 2012 року між Позивачем та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено кредитний договір N?010-25503-130612, згідно умов якого Позичальнику було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2 та встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 30000,00 грн. на 364 календарні дні. Відповідно до Умов кредитування тарифний пакет «Кредитна картка N?1 Еволюція неіменна» частка щомісячного погашення становить 2% від суми використаних коштів, погашення щомісячне до 25 числа кожного місяця, безкоштовно до 55 днів.

Надалі право вимоги за вказаним кредитним договором (N?001-25503-130612 від 13 червня 2012 року) декілька разів було відступлено, зокрема: ??договір факторингу N?408/К від 27 квітня 2018 року, який укладено між ПАТ «Дельта Банк» () та ТОВ «ФК`СІТІ ФІНАНС» (); ??договір відступлення прав вимоги N?1Д від 15.10.2020 р., який укладено між ТОВ «ФК`СІТІ ФІНАНС» () та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» (); ??договір факторингу N?18102020-ФК від 18 жовтня 2020 р., який укладено між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» () та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (); ??договір факторингу N?250521- ФК від 25 травня 2021 року, який укладено між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» () та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»; Таким чином, кінцевим кредитором за відступленим правом вимоги виступає ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС».

08 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис N?108492 про стягнення з ОСОБА_1 на підставі договору факторингу N?250521-ФК від 25.05.2021р. з ТОВ «Фінпроммаркет», яким відступлено право вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», невиплачених у строк грошових коштів відповідно до умов кредитного договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року та розрахунку заборгованості за договором за період з 25.05.2021 р. по 03.06.2021 р. включно грошових коштів в сумі 9151,00 гривень, з урахуванням: ??заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1904,35 грн.; ??заборгованості по відсотками та комісією у розмірі 1002,57 грн.; ??заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 6194,08 грн.; ??плата за вчинення виконавчого напису у розмір 50,00 грн.

Розрахунок розміру невиконаних зобов?язань за кредитним договором, суми боргу по тілу кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, штрафу у виконавчому написі зроблено Відповідачем одноособово, без урахуванням думки та позиції Позичальника.

Відповідач не проінформував Позичальника про розмір заборгованості по кредитному договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року до моменту вчинення виконавчого напису і в разі відсутності заперечень стосовно розміру заборгованості, сума заборгованості набула б статусу безспірної.

Позивачем не визнається заборгованість по кредитному договору N?010- 25503-130612 від 13 червня 2012 року, яка була стягнута по оспорюваному виконавчому напису в сумі 9151,00 гривень за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року, враховуючи, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років.

Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів того, що стягувачем було направлено розрахунок заборгованості боржнику.

Також судом встановлено наступне.

З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172.

Відповідно п. 2 розділу ІІ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин» Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі.

Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку.

У правовій позиції, яка наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника».

Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року №910/10374/17 зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на викладене, оскільки судом встановлено, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, ним взято до уваги тільки розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, який зроблено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд дійшов висновку, що спірний виконавчий напис нотаріуса підлягає таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підтвердження обставин понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано ордер на надання правничої (правової) допомоги виданий на підставі договору про надання правової допомоги, акт виконаних робіт на суму 15000,00 грн.

Як вбачається з акту виконаних робіт загальна вартість виконаних робіт становить 15000,00 грн..

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат у суді.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги були розглянуті в спрощеному провадженні, відповідач не перешкоджав у розгляді справи, та позов задоволено, суд вважає стягнути з відповідача 6000 гривень на правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 50 відсотків судового збору у розмірі 605,60 грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету.

На підставі наведеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» де третіми особами виступають Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис №108492, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» невиплачених у строк грошових коштів відповідно до умов кредитного договору N?010-25503-130612 від 13 червня 2012 року в розмірі 9151,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню

Стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.,а також 6000,00 на правничу допомогу адвоката.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений відповідно до платіжної інструкції 0.0..1 від 22.04.2024 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівців або безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя