Провадження № 6/754/509/24
Справа № 2-614/11
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

з участю

представника заявника ОСОБА_1 ,

представника

заінтересованої особи Петренка М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць Ольга Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 12.06.2024 року від службових осіб підприємства, у якому він працює, він дізнався про те що відносно нього ведеться виконавче провадження НОМЕР_1, які повідомили його про надходження листа від головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Заяць О.В., яке прийшло на місце роботи, а саме КП «Лубни-водоканал», у якому була Постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, за виконавчим провадженням НОМЕР_1 на підставі виконавчого листа №2-614/11 від 09.02.2011 року. 19.06.2024 року державний виконавець Заяць О.В. надіслала на електронну адресу його адвоката Петракова В.А. постанову про відкриття ВП НОМЕР_1, з супровідним листом. 19.06.2024 року на електронну адресу Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було надіслано Адвокатський запит від 19.06.2024 року щодо надання інформації про ВП НОМЕР_1, проте відповіді не отримано.

Як зазначає заявник, 24.01.2011 року Деснянський районний суд м. Києва заочно розглянув справу №2-614/11 та ухвалив заочне рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 340 745 грн. 17 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., витрати на публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» в розмірі 420,00 грн. 09.02.2011 року Деснянським районним судом м. Києва на виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист.

Заявник вважає, що вказаний виконавчий лист не підлягає виконанню через невідповідність вимогами закону, а саме: на бланку виконавчого листа на першому рядку написано замість вірної повної назви «Деснянський районний суд м. Києва», скорочена неповна та невірна назва органу: «Деснянський райсуд м. Києва», фактично назва органу якого не існує. Крім того, всупереч п.2 ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на дату складання виконавчого листа), у виконавчому листі від 09.02.2011 року не вказано номер судового рішення, а вказаний лише номер справи. Також, всупереч п.3, ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» (станом на дату складання виконавчого листа) у виконавчому листі не вказаний номер РНОКПП боржника, помилково зазначені (невірно) дані місця реєстрації та місце знаходження боржника, у виконавчому листі вказана адреса, за якою ніколи не проживав ОСОБА_2 , а саме « АДРЕСА_1 », а також місце роботи боржника, а саме « АДРЕСА_2 ». Дані відомості не є правдивими та дійсними з огляду та спростовуються копією паспорта ОСОБА_2 , (стор. 1,2,12,13), де вказана реєстрація у Полтавській області.

Крім того, заявник вважає, що виконавчий лист не підлягає виконанню внаслідок пропущення строків пред`явлення його до виконання. При цьому заявник зазначає, що йому невідомо, коли саме, був поданий виконавчий лист у державну виконавчу службу на виконання, оскільки на поданий його представником запит до Деснянського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відповіді не було надано. Заявник вважає, що вказаний виконавчий лист був пред`явлений, з порушенням встановленого Законом строку, який на той час складав 1 рік, ураховуючи, набранням законної сили ЗУ №2677-VI від 04.11.2010 року «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)». Відповідно до відміток державного виконавця про виконання рішення, на самому виконавчому листі, його вперше було повернуто стягувачу 12.12.2013 року на підставі п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Повторне повернення виконавчого документа - 22.12.2014 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Втретє, повернення виконавчого документа відбулося 07.10.2015 року на підставі п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Вчетверте, виконавчий лист був повернутий 11.08.2016 року, підстава п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до Ухвали Деснянського районного суду м.Києва від 12.12.2018 року по справі №2-614/11 було замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24.01.2011 року у справі №2-614/11, а саме: замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт». 27.08.2019 року головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заяць О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до Інформації про виконавче провадження НОМЕР_1, з АСВП, дата надходження виконавчого документа - 20.08.2019 року. При цьому на другому листі виконавчого листа №2-614/11 від 09.02.2011 року, де зазначено відмітки про повернення виконавчого листа, останньою датою повернення є 11.08.2016 року, а виконавче провадження відкрито тільки 27.08.2019 що вже є порушенням оскільки на момент пред`явлення виконавчого листа до виконання строк пред`явлення сплинув (більше 3-х років).

Посилаючись на викладені обставини, заявник категорично не згоден з тим що оскаржуваний виконавчий лист було прийнято до виконання, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства та порушені строки його подання, а тому просить задовольнити його заяву, визнати виконавчий лист №2-614/11 від 09.02.2011 року таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» грошові кошти в розмірі 6639,09 грн., як безпідставно одержані стягувачем від боржника за виконавчим документом.

26.07.2024 року до суду надійшли заперечення представника заінтересованої особи ТОВ Глобал Спліт» Балашова В.В. на заяву. У даних запереченнях представник заінтересованої особи вважає, що виконавчий лист відповідає вимогам ЗУ "Про виконавче провадження" та пред`явлений до виконання в межах строку, встановленого чинним законодавством. Також, представник заінтересованої особи зауважив, що вимога заявника про визнання виконавчого листа № 2-614/11, таким, що не підлягає виконанню не відповідає меті статті 432 ЦПК України, а саме: унеможливлення подальшого проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом та закінчення виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження не закінчене, а рішення суду не виконано.

Посилаючись на викладене, представник заінтересованої особи просив відмовити в задоволенні заяви.

29.07.2024 року до суду надійшли пояснення представника заявника ОСОБА_1 щодо заяви з урахування заперечень стягувача, аналогічні за змістом заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Також, представник заявника зазначає про відсутність належних доказів направлення виконавчого листа на виконання у межах строків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», вважаючи надані стягувачем докази неналежними.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та просив про її задоволення.

Представник заінтересованої особи ТОВ «Глобал Спліт» Балашов В.В. в судовому засіданні проти доводів заяви заперечував та просив відмовити в його задоволенні.

Заінтересована особа - головний державний виконавець Заяць О.В. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив чи пояснення на заяву не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи обставини справи, наявність копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність державного виконавця.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 24.01.2011 року у справі № 2-614/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 340745 грн. 17 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., витрати на публікацію оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» в розмірі 420 грн.

На виконання вищевказаного судового рішення 09.02.2011 року Деснянським районним судом м.Києва видано виконавчий лист із зазначенням терміну пред`явлення до виконання до 04.02.2014 року відповідно до чинної на той час редакції ЗУ «Про виконавче провадження».

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 12.12.2018 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 24.01.2011 року у справі № 2-604/11, а саме замінено стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - ТОВ «Глобал Спліт».

З копії виконавчого листа, наданого разом з матеріалами виконавчого провадження № НОМЕР_1, вбачається, що він неодноразово пред`являвся на виконання та був повернутий стягувачу: 12.12.2013 року відповідно до п.7 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 22.12.2014 року відповідно до п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження»; 07.10.2015 року відповідно до п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», 11.08.2016 року відповідно до п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

З матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_1 також вбачається, що виконавчий лист пред`явлено на виконання 05.08.2019 року шляхом направлення засобами поштового зв`язку та отримано органом виконавчої служби 20.08.2019 року, що підтверджується даними трекінгу УДППЗ «Укрпошта» від 27.08.2019 року, наявними в матеріалах виконавчого провадження.

Заявник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства та порушені строки його пред`явлення до виконання.

Суд вважає, що доводи заявника не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч.1ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VІ ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як роз`яснив ВСС України в інформаційному листі від 01 липня 2015 року "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" у зв`язку з відсутністю чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у суддів виникали труднощі під час її застосування. Так, словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Окрім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовує свою заяву, можуть бути наслідком як повного так і часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з наступних обставин: - помилковість видачі виконавчого листа; - боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; - обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Отже, закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Так, в своїй заяві ОСОБА_2 , як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилається на те, що стягувачем пропущені всі строки, в рамках яких виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання.

Така позиція суперечить нормам процесуального закону, що регулює спірні правовідносини, письмовим доказам і правовим позиціям Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 06 листопада 2019 року (справа № 593/841/14) дійшов висновку, що відповідно до частин другої, четвертої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Порушення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Натомість пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (пункт 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV).

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи заявника в цій частині.

Що ж стосується посилань заявника в обґрунтування заяви на невідповідність виконавчого листа нормам законодавства, то їх також слід відхилити, оскільки судом не встановлено наявності порушень, які б могли дати підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Так, оспорюваний виконавчий лист відповідає Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженій згідно Наказу ДСА України, від 27.06.2006 року № 68, та містить всі необхідні реквізити; зазначений номер у виконавчому листі справи відповідає матеріалам справи та даними обліково-статистичної картки в Автоматизованій системі документообігу суду і інших номерів обліково-статистичні картки у період 2010-2011 року не передбачали; анкетні дані боржника зазначені відповідно до наявних матеріалів справи станом на час звернення позивача до суду у листопаді 2010 року та момент постановлення рішення у січні 2011 року і видачі виконавчого листа (заявником же надано копію паспорту про реєстрацію місця проживання вже у 2015 році); відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, що підтверджує і правова позиція викладена у Правовому висновку ВСУ України в постанові від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14; зазначення ж у заголовку виконавчого листа «Деснянський райсуд м.Києва» замість «Деснянський районний суд м.Києва» не є суттєвим порушенням вказаної Інструкції та ЗУ «Про виконавче провадження» і жодним чином не може бути підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції. Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази того, що оспорюваний виконавчий лист не відповідає нормам чинного на час його видачі законодавства або його видано помилково чи обов`язок боржника за вказаним виконавчим листом відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, а посилання на сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання не є передбаченою законом підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому відмовляє в задоволенні заяви ОСОБА_2 в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 80, 259, 353-355, 431, 432 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Заяць Ольга Вікторівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт», про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно стягнутих коштів - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 липня 2024 року.

Суддя: