РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024

Справа № 522/16710/23-Е

Провадження № 2/522/1979/24

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді - Ярема Х.С., при секретарі судового засідання - Кніш Д.А., розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права особистої приватної власності на майно, придбане під час шлюбу.

ВСТАНОВИВ:

1.24.08.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 .

2.Позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , що придбана в шлюбі.

3.12.10.2023 відкрито загальне позовне провадження.

4.07.12.2023 відповідач подав відзив на позов. Позивач подав відповідь на відзив.

5.25.01.2024 закрито підготовче провадження.

6. ОСОБА_1 звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 10.09.2000 між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. В шлюбі. А саме 19.09.2011 гр. ОСОБА_5 подарував ОСОБА_1 кошти 335 000 доларів США. Ці кошти ОСОБА_1 використала на придбання квартири АДРЕСА_1 . Квартира була придбана за 321 495 доларів США. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_1. Спільні кошти подружжя та особисті кошти чоловіка для придбання цієї квартири не використовувались. Чоловік взагалі немав доходів на той час. 03.03.2023 в м. Лос Анжелес, США між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюбний договір за умовами якого ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності, зокрема, квартирою АДРЕСА_1 . Шлюб розірвано 29.06.2023. Після цього відповідач перестав визнавати їхні домовленості за шлюбним договором, продовжує проживати в цій квартирі, не хоче виселятись, претендує на частину спірної квартири, яку вважає спільною сумісною власністю.

7.Відповідач визнає, що за час перебування у шлюбі не мав власних коштів на придбання квартири. Під час придбання спірної квартири за кошти, які були подаровані дружині, він був переконаний в тому, що квартира була придбана для спільного проживання подружжя. Проте сім`я розпалась.

Судом встановлені такі обставини справи.

8.10.09.2000 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міськради складено актовий запис № 796.

9.19.09.2011 між ОСОБА_5 ( Дарувальник) та ОСОБА_1 (Одержувач) укладено Договір дарування, за яким ОСОБА_1 подаровано кошти в сумі 335 000 доларів США. Відповідно до п. 3 Договору дане дарування робиться для загальних благодійних цілей і може бути використане будь-яким способом, який Одержувач вважає за необхідне.

10.20.11.2012 між ОСОБА_1 та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» було укладено Попередній договір відповідно до п. 1.1. якого Сторони взяли на себе зобов`язання в майбутньому, в обумовлений п. 6.1. цього Договору строк, укласти і належним чином оформити Основний договір купівлі-продажу нерухомого майна на умовах і в порядку, визначених цим Договором. Пунктом 1.1. Попереднього договору визначено, що нерухомим майном є квартира під номером АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 2.1 Попереднього договору. Продавець взяв на себе зобов`язання продати, а Покупець зобов`язався купити зазначену квартиру за ціною - 2 653 941,23 грн., що є еквівалентом на день укладення цього Договору суми 321 495 доларів США, які Покупець перераховує Продавцю на поточний рахунок, до підписання та нотаріального посвідчення Основного договору, але не пізніше 20.01.2015. Вказана сума в гривнях повинна коригуватись відповідно до зміни курсу долара США на день здійснення платежу згідно комерційного курсу ПуАТ «ФІДОБАНК».

11.На виконання умов Попереднього договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 здійснювала оплату на рахунок, що підтверджується платіжними дорученнями.

12.З урахуванням Попереднього договору купівлі-продажу, 08.12.2017 між ОСОБА_1 та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого, ОСОБА_1 придбано у власність квартиру АДРЕСА_1 . Ціна договору 995 900 грн. (станом на дату придбання, зазначена сума становила 36 748,71 доларів США). Право приватної власності на квартиру зареєстровано 08.12.2017 за ОСОБА_1 (розмір частки власності 1/1), що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 340956359 від 31.07.2023. Договір укладено за згодою чоловіка покупця.

13.03.03.2023 в м. Лос Анжелес, США між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюбний договір. Пункт 1.1 договору встановлює режим роздільної власності подружжя як на майно, придбане кожним з подружжя до державної реєстрації укладення шлюбу, і на майно, набуте ними під час шлюбу. Майно, яке набуте подружжям під час шлюбу (рухоме та нерухоме майно, цінні папери, паї, вклади, частки в капіталі, внесені в кредитно-фінансові установи або в інші комерційні організації, і будь-яке інше майно), є власністю того з подружжя, на ім`я якого воно оформлено або зареєстровано.

14.Згідно з п. 1.2. шлюбного договору, майно, яке належало кожному з подружжя до вступу в шлюб, а також майно, отримане одним з подружжя під час шлюбу в дар, в порядку успадкування або з інших безоплатних операцій (майно кожного з подружжя), є його особистою власністю.

15.Відповідно до п. 1.5. шлюбного договору, майно, що належить на праві власності Дружині не може бути визнане спільною власністю подружжя, навіть в разі, коли майно було куплено за кошти іншого з подружжя, або за рахунок майна або праці іншого з подружжя було зроблено вкладення, що значно збільшили вартість цього майна.

16.Пунктом 1.6. шлюбного договору передбачено, що будь-які доходи отримані одним із подружжя, від трудової діяльності, підприємницької діяльності та результатів інтелектуальної діяльності, отримані ним пенсії, допомоги, а також інші грошові виплати (суми матеріальної допомоги, суми, які виплачені за відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, та інші), визнаються власністю того з подружжя, якому вони виплачені.

17.Пунктом 5.1. шлюбного договору встановлено, що на момент укладення цього Договору ОСОБА_1 володіє на праві приватної власності наступним майном: квартира АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; розмір частки 1/1 та квартира АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер майна: 15387330; розмір частки 1/6.

18.29.06.2023 рішенням суд (справа № 522/6643/23) розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Висновки суду.

19.Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

20.Згідно з ч.1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

21.Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про запровадження презумпції спільності права власності подружжя на майно, набуте ними в період шлюбу. Зазначена презумпція може бути спростована, один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який заперечує її застосування (постанова ВС від 12.06.2019 справа № 595/324/17).

22.Згідно з ч.1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

23.Крім того, згідно з ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто: житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

24.У випадку придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована (постанова ВС від 22.01.2020 у справі № 711/2302/18).

25.Виходячи із аналізу зазначених норм, судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

26.Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

27.У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

28.Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

29.Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

30.Статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями, як час набуття майна і кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Отже, у разі придбання майна в період шлюбу, але за особисті кошти таке майно не може вважатись спільним майном подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за чиї кошти воно придбане.

31.Раніше Верховний Суд України у справі № 6-612цс15, № 6-2641цс15 зробив висновок, що для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

32.Спірна квартира АДРЕСА_1 придбана 08.12.2017, тобто в період перебування сторін у шлюбі.

33.Проте фактична домовленість про її придбання була досягнута між ОСОБА_1 та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ханнер-Схід» 20.11.2012 під час укладення попереднього договору.

34.Вартість придбання квартири склала 321 495 доларів США, що повністю покривалося сумою у 335 000 доларів США, яку ОСОБА_1 отримала в дар від гр. ОСОБА_5 19.09.2011, тобто відносно незадовго перед укладенням угоди про придбання спірної квартири.

35 .Відповідач не заперечує, що немав на той час коштів для придбання квартири, а дружина дійсно отримала в дар 335 000 доларів США, які вони спільно вирішили використати для придбання квартири.

36.Крім того, ст. 63 СК України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

37.Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

38.Серед загальних засад регулювання сімейних відносин у ч. 2 ст. 7 СК України закріплена можливість урегулювання цих відносин за домовленістю (договором) між їх учасниками.

39.Норма ст. 97 СК України надає подружжю право визначати у шлюбному договорі правовий режим майна, набутого до чи під час шлюбу, та не містить заборон або будь-яких обмежень цього права.

40.Шлюбним договором від 03.03.2023 також врегульовано питання щодо правового статусу майна, набутого в період шлюбу, зокрема визначено, що майно яке належить на праві власності ОСОБА_1 не може бути визнане спільною власністю подружжя.

41.Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. З ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

42.Отже, визначивши в шлюбному договорі правовий режим спірної квартири, як такої, що належить на праві приватної власності особисто ОСОБА_1 , подружжя сторін визначило своєю домовленістю правовий режим спірного майна і у суду немає підстав відступати від домовленості сторін.

43.Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України.

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що придбана за час перебування ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи), зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.08.2024.

Суддя Ярема Х.С.