Справа № 206/2370/24
Провадження № 2/206/1111/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

16.07.2024 Самарський районний суд м. Дніпропетровська області у складі: головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому сдовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що 25.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір №5436622 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, товариство зобов`язалося надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах зазначених в договорі, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за його користуванням. Згідно умов договору позивач передав відповідачу кошти в сумі 25000 грн на строк 30 днів до 24.02.2022. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало та надало відповідачу кредит в сумі 25000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . Проте, відповідач 24.02.2022 свої зобов`язання щодо повернення кредиту на нарахованих процентів не виконав, та не уклав угоду про пролонгацію строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим Кредитний договір на підставі п.4.3 Кредитного договору було пролонговано автоматично на 90 календарних днів. У подальшому відповідач оплату за Кредитним договором не здійснював. 25.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняв належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги за Кредитними Договорами згідно з Реєстром.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні Кредитного договору.

Станом на 25.09.2023 заборгованість відповідача по кредитному договору складає 65465 грн, з яких: 25000 грн. тіло кредиту; 40465 грн. нараховані проценти за користування коштами.

Крім того, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст.625 ЦК України нараховано відповідачу інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми: 6677,45 грн - інфляційні втрати, 3201,45 грн - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача на його суму заборгованості в розмірі 65465 грн; 6677,45 грн - інфляційні втрати, 3201,51 грн - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, а також сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн., витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. (а.с. 1-99).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2024 відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін та витребувано докази (а.с.103).

Відповідачу ОСОБА_1 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами надсилалася відповідачу ОСОБА_1 за місцем її реєстрації ( АДРЕСА_1 ), рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду з відміткою «вручено особисто», про міститься підпис ОСОБА_1 (а.с.106).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 17.05.2024,04.07.2024 та 16.07.2024 не з`явився за невідомими суду причинами, про час і місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надала, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не надходило. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України, а відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 8 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались. Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2022 ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» уклав договір №5436622 про надання споживчого кредиту із ТОВ «Авентус Україна», яке є фінансовою установою, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося на умовах, встановлених Договором, надати споживачу кредит у гривні, а споживач ОСОБА_1 зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За умовами укладеного договору (п.п1.3, 1.4 Договору) сума кредиту складає 25000 грн на строк 30 днів до 24.02.2022 (а.с.9-13). Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч.ч. 1-2ст. 207 ЦК Україниправочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 526 ЦК Українизобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно достатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч. 1ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За статтею 12 цього Законуякщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно абзацу другого ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, між ОСОБА_1 25.01.2022 та ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5436622 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 25000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, на строк 30 днів, з терміном погашення до 24.02.2022, зі сплатою відсотків 1,90% в день в межах строку кредитування. Договір про надання споживчого кредиту №5436622 від 25.01.2022 підписано відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до ч. 6, 8 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 2.1 договору №5436622 від 25.01.2022 кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту.

Відповідно до довідки платіжного провайдера ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» №3315 від 06.10.2023 та договору № 087/20-П від 08.07.2020, укладеного між ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий Дім» та ТОВ «Авентус Україна» про здійснення платежів з використанням Реєстру виплат на користь отримувачів, відповідачу ОСОБА_1 перераховані грошові кошти в сумі 25000 грн. на платіжну картку № НОМЕР_1 , реквізити якої надані ОСОБА_1 . первісному кредитору з метою отримання кредиту, що відповідає пункту 2.1. кредитного договору (а.с.60 на звороті).

Відтак вказаний доказ з врахуванням пункту 2.1 Кредитного договору є належним і достатнім доказом виконання ТОВ «Авентус Україна» зобов`язання за договором щодо надання 25000 грн. кредиту відповідачу.

Проте, відповідач ОСОБА_1 до 24.02.2022 свої зобов`язання щодо повернення кредиту на нарахованих процентів не виконав, не уклав угоду про пролонгацію строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим Кредитний договір на підставі п.4.3 Кредитного договору було пролонговано автоматично на 90 календарних днів поспіль. У подальшому відповідач оплату за Кредитним договором також не здійснював. Таким чином, проценти за користування кредитом нараховувалися відповідачу ОСОБА_1 в межах строку користування кредитом.

Умовами договору споживчого кредиту передбачено нарахування відсотків після місячного строку дії договору, оскільки умовами договору передбачено його автоматичну пролонгацію. Пунктом 4.3 вказаного договору визначено порядок пролонгації строку кредиту. Сторони домовилися, що у випадку якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту (п.4.3.1). Споживач дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 Договору шляхом підписання вказаного Кредитного договору, про що зазначено в п. 4.4 Договору. Споживач вважається таким, що протрочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою споживача, у порядку передбаченому п.4.2. Договору.

Таким чином, суд вважає наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача перед ТОВ «Авентус України»: 25000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 40465 грн процентів за користування кредитом, таким, що відповідає умовам Кредитного договору №5436622 від 25.01.2022 (а.с.29-44).

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514ЦПК України.

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина другастатті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

17.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (Фактор) укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, відповідно до умов якого, Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору (а.с.79-83).

Згідно з Витягом Реєстру боржників від 25.09.2023 (Додаток №1 до Договору Факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023) ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняв, а ТОВ «Авентус Україна» передав право вимоги заборгованості до боржника ОСОБА_1 за договором №5436622 на суму 65465 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту); 40465 грн - заборгованість за процентами (а.с.26).

Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» на законних підставах набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту №5436622 від 25.01.2022 в розмірі 65465 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту); 40465 грн - заборгованість за процентами, оскільки за договором факторингу, оскільки відбулось процесуальне правонаступництво у зв`язку із зміною кредитора.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 5436622 від 25.01.2022 відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» в розмірі 65465 грн, з яких: 25000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту); 40465 грн - заборгованість за процентами.

В позовній заяві позивачем надано розрахунок інфляційних втрат на суму 6677 грн. 45 коп. та 3% річних за прострочення виконання зобов`язання на суму 3201,51 грн..

Суд не погоджується із розрахунком позивача в частині інфляційних втрат і 3 % річних, оскільки вони нараховані, в тому числі за період введення в Україні воєнного стану, що суперечить п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Відтак позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2022 року до березня 2024 року включно та розрахунок 3% річних за період з жовтня 2022 року до березня 2024 року включно. З огляду на викладене, підлягають стягненню 3% річних за період з 25.01.2022 до 23.02.2022 та інфляційні втрати за період з 25.01.2022 до 23.02.2022. Нарахування 3% річних за порушення грошового зобов`язання розраховується наступним чином: сума заборгованості 65465 грн х 3% / 365 х 28 днів прострочення (за період з 25.01.2022 року до 23.02.2022 року), отже 3 % річних будуть складати 150,65 грн.

Нарахування інфляційних втрат за порушення грошового зобов`язання розраховується наступним чином: - за січень 2022 року 101,3 х 65465 /100 - 65465 =851,04 грн; - за лютий 2022 року 101,6 х 65465/100 - 65465 = 1047,04 грн. Отже інфляційні втрати за період з 25.01.2022 року до 23.02.2022 року загалом становить 1898,80 грн. З огляду на викладене, підлягають стягненню 3% річних за період з 25.01.2022 року до 23.02.2022 року у розмірі 150,65 грн. та інфляційні втрати за період з 25.01.2022 року до 23.02.2022 року у розмірі 1898,80 грн. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату послуг адвоката з надання правової допомоги суд виходить з наступного. Відповідно до ст.137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої статті ст.137 цього Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Матеріалами справи підтверджується, що правнича допомога у справі згідно з договором про надання правової допомоги №28/03-2024 від 28.03.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» надавалася адвокатом Городніщевою Є.О., свідоцтво серії ЗР № 21/3145 від 18.05.2023.(а.с.46-47) Згідно із звітом про надання правової допомоги згідно договору №28/03-2024 від 28.03.2024 року загальна вартість наданих послуг адвоката за правову допомогу складає 10 000 грн. (а.с.20). Адвокатом Городніщевою Є.О. надано ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» рахунок на оплату № 2887-10/05-2024 від 10.05.2024 за виконання послуг, робіт на підставі договору №28/03-2024 від 28.03.2024 року у сумі 10 000 грн. (а.с.27). Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, проаналізувавши обсяг та склад робіт, виконаних адвокатом Городніщевою Є.О., складність справи, яка розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін, співмірність розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу з обсягом виконаних адвокатом робіт (послуг), суд приходить до висновку, що справедливим та співмірним розміром правничої допомоги є саме 3000 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» було сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК«Фінтраст Україна» підлягають задоволенню частково, розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, (розмір заявлених вимог 75343,96 грн(100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 6736,80 грн., а відтак розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 2165,83 грн. Керуючись ст.ст.10, 12, 76, 81, 141, 263-265, 268, 273, 274, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, 03150, м.Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №5436622 від 25.01.2022 в розмірі 65465 грн., з яких: 25 000 грн - заборгованість за основною сумою кредиту (тіло кредиту); 40465 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 1898,80 грн - інфляційні втрати, 150,65 грн - 3% річних за прострочення виконання зобов`язання, а всього стягнути суму у розмірі 67363,80 грн.

В іншій частині позову ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, 03150, м.Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, судовий збір в сумі 2165,83 грн. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.В. Поштаренко