ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/908/23 Номер провадження 22-ц/814/2180/24Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року

у справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У березні 2023 року Полтавський обласний центр зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду в особі уповноваженого представника із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриману суму допомоги по безробіттю в сумі 15 719,20 грн та судового збору за подачу позову 2 684 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач при реєстрації в центрі зайнятості не мав права на отримання допомоги по безробіттю. У заяві про надання такої допомоги від 04.02.2019 вказав недостовірні дані про те, що не отримує грошового забезпечення за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», тоді як у подальшому центром зайнятості було установлено за відомостями Пенсійного фону, що відповідач з 30.01.2019 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за вислугу років.

Вказували на порушення відповідачем передбаченого ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» обов`язку своєчасно повідомляти відомості про обставини, які впливають на умови виплати забезпечення, та, посилаючись на ч. 3 ст. 36 вказаного Закону, прохали стягнути з відповідача виплачену за період з 04.02.2019 по 29.05.2019 суму допомоги по безробіттю у розмірі 15 719,20 грн.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року у задоволенні позову Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю відмовлено.

Щодо руху справи

Постановою Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року задоволено, рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року скасовано, позовні вимоги Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої суми допомоги по безробіттю задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості безпідставно отриману суму допомоги по безробіттю в розмірі 15 719,20 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості судовий збір у розмірі 6 710 грн.

Постановою Верховного Суду від 18 березня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року задоволено, постанову Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою скасування постанови Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року було неналежне відповідача про дату, час і місце перегляду справи апеляційним судом.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі представник Полтавського обласного центру зайнятості прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає, що при заповненні заяви про призначення (виплати) допомоги по безробіттю відповідач повідомив недостовірні відомості про неотримання пенсії за вислугою років. Отже, при реєстрації в центрі зайнятості відповідач не мав права на отримання допомоги по безробіттю, ним було порушено умови реєстрації в центрі зайнятості, надання статусу безробітного, призначення, нарахування та виплати допомоги по безробіттю, внаслідок чого він незаконно отримав допомогу у сумі 15 719,20 грн, яка підлягає поверненню згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_1 , адвокат Мартинюк О.С., прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказував, що місцевий суд дійшов вірного висновку про те, що не знайшов свого підтвердження факт приховування відповідачем обставин отримання ним пенсії за вислугою року, оскільки станом на час звернення до центру зайнятості ОСОБА_1 не був пенсіонером і не отримував пенсії за вислугою років. ОСОБА_1 звернувся до центру зайнятості 04.02.2019, а до пенсійного фонду 05.04.2019, тому ніяк не міг отримувати пенсію за вислугою років станом на 04.02.2019. Згідно з довідкою відділу обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) Головного УПФ України в Полтавській області № від 24.04.2023, ОСОБА_1 у червні 2019 проведено доплату пенсії за вислугу років за період із січня 2019 року по травень 2019 року. Вважає, що відсутні підстави для повернення виплаченої допомоги на підставі частини першої статті 1215 ЦК України, оскільки виплата проведена центром зайнятості добровільно, за відсутності фактів рахункової помилки з його боку чи недобросовісності з боку відповідача.

Щодо встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що з 25.12.2016 по 29.01.2019 ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України (а.с. 48).

04.02.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявами про надання статусу безробітного та про призначення виплати допомоги по безробіттю до Лубенської міськрайонної філії Полтавського ОЦЗ (а.с. 12, 13).

Згідно з Наказом № НТ 190206 від 06.02.2019 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 04.02.2019 року та призначено виплату допомоги по безробіттю (а.с. 14).

За період з 04.02.2019 по 29.05.2019 центром зайнятості проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю у загальній сумі 15 719,20 грн (а.с. 25).

Відповідно до Наказу № НТ 190530 від 30.05.2019 ОСОБА_1 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з поданням безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного з 30.05.2019 (а.с. 16-17).

Актом № 28 розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22.11.2022 встановлено, що при проведенні перевірки достовірності даних, які є підставою для надання ОСОБА_1 статусу безробітного і виплати матеріального забезпечення, був встановлений факт приховування останнім отримання пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в період перебування на обліку як безробітного (а.с. 20-21).

Згідно з відповіддю на лист №16/47/299-22 від 27.10.2022 на запит центру зайнятості до Головного управління ПФУ у Полтавській області безробітний ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Полтавській області та з 31.01.2019 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 18, 19).

Наказом № 26 від 22 листопада 2022 року Лубенською міськрайонною філією Полтавського ОЦЗ зобов`язано ОСОБА_1 повернути допомогу по безробіттю, який було направлено разом із листом № 16/47/334-22 від 25.11.2022 на адресу відповідача ОСОБА_1 (а.с. 22, 23, 24).

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії ААК, виданого 10 червня 2019 року Пенсійним фондом України, ОСОБА_1 є військовим пенсіонером по вислузі років довічно (а.с. 49).

Відповідно до листа ГУ ПФУ в Полтавській області від 24.05.2023 вбачається, що ОСОБА_1 26.03.2019 звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років. (а.с. 52-53).

Згідно з довідкою № 687/02-2311, виданою 25 березня 2019 року Лубенським відділом обслуговування громадян ОСОБА_1 не знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та не одержує ніякого виду пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. (а.с. 50)

Згідно з довідкою № , виданою 24.04.2023 відділом обслуговування громадян № 9 (сервісний центр) ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області і отримує пенсію за вислугу років з 30.01.2019. Доплата пенсії за період з січня 2019 по травень 2019 проведена в червні 2019. (а.с. 51).

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд встановив, що ОСОБА_1 на час звернення до Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості, а саме станом на 04.02.2019, не був пенсіонером і, відповідно, не отримував пенсії за вислугу років. Як убачається з розписки-повідомлення заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 було прийнято 05.04.2019 і зареєстровано під № 36, а останній документ відповідачем було надано лише 17.05.209 року (а.с. 54). Тобто, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт приховування відповідачем отримання пенсії за вислугою років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в період перебування на обліку як безробітного. Стягнення виплаченого забезпечення застрахованій особі відповідно до норм спеціального закону можливе тільки за двох умов: зловживання з боку застрахованої особи та подання ним недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Судом не встановлено зловживання з боку ОСОБА_1 , оскільки ним було подано позивачу достовірні дані, він перебував в статусі безробітного на законних підставах, а тому позов задоволенню не підлягає.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Повернення безпідставно набутого майна врегульовано статтями 1212-1215 ЦК України.

Спеціальним законодавством, що регулює правовідносини у сфері зайнятості населення та реалізації прав громадян на соціальний захист від безробіття, є Закон України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Норми матеріального права підлягають застосуванню до даних правовідносин у редакції, що діяла станом на час їх виникнення (спірний період: з 01.02.2019 по 30.05.2019).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітним є особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про зайнятість населення» кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом, зокрема, участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення»).

Відповідно до частини 3 статті 44 Закону України «Про зайнятість населення» відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

За змістом статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у разі, зокрема: зайнятості особи; подання безробітним особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного або відмови від її послуг; встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.

З урахуванням наведеного та виходячи з приписів пункту 13 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення», призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є підставою для припинення реєстрації безробітного, а також унеможливлює таку реєстрацію у випадку звернення до служби зайнятості особи, яка таку пенсію вже отримує. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 04.10.2018 у справі № 452/1710/16-ц, від 26.09.2018 у справі № 545/164/17.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.

За приписами частин 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року та постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

Предметом спору у справі є стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості суми виплаченої соціальної допомоги на випадок безробіття у розмірі 15 719,20 грн за період з 04.02.2019 по 29.05.2019.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

Місцевим судом вірно встановлено, що із зібраних у справі доказів вбачається, що станом на час виникнення та існування спірних правовідносин ОСОБА_1 не мав статусу військового пенсіонера та йому не було ще призначено пенсії за вислугою років.

Як вбачається з довідки, виданої за підписом заступника начальника Лубенського відділу обслуговування громадян О. Косенко та Головного спеціаліста Лубенського відділу обслуговування громадян Н. Бабак № 687/02-23/1 від 21.03.2019, ОСОБА_1 (станом на час видачі даної довідки) дійсно не знаходиться на обліку в Лубенському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та не одержує ніякого виду пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. (а.с. 50)

Позивачем не надано доказів, що статус військового пенсіонера був набутий ОСОБА_1 саме у спірний період, та що на час звернення до центру зайнятості він отримував пенсію за вислугу років.

Пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії ААК ОСОБА_1 видане у червні 2019 року. (а.с. 49).

Той факт, що відповідно до норм спеціального Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 було призначено виплату пенсії за вислугу років з наступного дня звільнення із військової служби (тобто з 30.01.2019) не свідчить про те, що подаючи 01.02.2019 заяву до територіального центру зайнятості він діяв недобросовісно, а саме приховав факт отримання пенсії за вислугою років, зазначивши у заяві недостовірні відомості чи зловживав своїми обов`язком щодо повідомлення про всі обставини, що можуть вплинути на призначення виплати.

З довідки відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 48/1600-0212-14 від 24.04.2023 (а.с. 51) вбачається, що доплата пенсії за період з січня 2019 року по травень 2019 проведена в червні 2019 року.

Станом на час заповнення 01.02.2019 заяви до центру зайнятості ОСОБА_2 не знав та не міг знати про ці обставини, а тому зазначення ним у формулярі заяви відомостей про відсутність призначення пенсії не можна вважатися завідомо недостовірними відомостями.

За фактичними обставинами справи ОСОБА_1 звернувся до центру зайнятості, а із заявою про надання статусу безробітного 01.02.2019, а до пенсійного фонду 26.03.2019, яка була зареєстрована 05.04.2019 (а.с. 53, 54), і сам факт звернення до пенсійного фонду (до прийняття компетентним органом рішення про призначення та виплату пенсії) не вважається тією обставиною, яка, згідно із законом, могла вплинути на виплату відповідачу допомоги по безробіттю, тому, ця обставина не доводить ані недобросовісної поведінки відповідача при зверненні до центру зайнятості, ані про порушення ним свого обов`язку повідомляти про всі обставини, які можуть вплинути на призначення такої допомоги.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_1 при реєстрації в центрі зайнятості не мав права на отримання допомоги по безробіттю, а також про те, що ним було порушено умови реєстрації в центрі зайнятості є безпідставними та не знайшли свого підтвердження.

Відсутні підстави вважати, що виплата допомоги по безробіттю у спірний період була здійснена відповідачу за фактом недобросовісної поведінки останнього.

Набуття ОСОБА_1 статусу воєнного пенсіонера у червні 2019 року та донарахування призначення йому пенсії за минулий період було підставою для припинення йому виплати по безробіттю, що і відбулось відповідно до наказу центру зайнятості № НТ190206 від 30.05.2019. При цьому таке припинення відбулось у зв`язку із поданням безробітнім особисто письмової заяви про зняття його з реєстрації як безробітного (а.с. 16-17).

З урахуванням вищевикладеного, доводи апеляційної скарги Полтавського обласного центру зайнятості не спростували правильності висновку місцевого суду про відсутність підстав для стягнення із відповідача суми виплаченого забезпечення, передбачених приписами частини 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

висновок за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником у зв`язку із апеляційним переглядом справи, - відсутні.

Також, враховуючи відмову у задоволенні позову, з позивача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, сплату якого було відстрочено відповідачу Верховним судом за подання відповідачем касаційної скарги на постанову Полтавського апеляційного суду від 20 листопада 2023 року, яка була скасована, а саме у сумі 5 368 грн (а.с. 116-119, 125-130).

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Лубенської філії Полтавського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Полтавського обласного центру зайнятості на користь держави судовий збір у сумі 5 368 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 травня 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.А. Лобов

А.І. Дорош