АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

м. Чернівці

справа №716/1396/23

провадження 22-ц/822/97/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Паучек І.І.

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2023 року, головуючий у першій інстанції Вайновська О.Є.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» у серпні 2023 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначало, що Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір від 15 липня 2022 року №2/3950081, за яким Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» надано ОСОБА_1 кредит в сумі 236170 грн 27 коп., строк користування кредитом з 15 липня 2022 року до 14 липня 2028 року включно.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається для погашення заборгованості за комплексним договором №1/3950081 укладеним між банком та позичальником 10 липня 2020 року, відповідно якого позичальнику було видано кредит в розмірі 320970 грн.

Згідно із пунктом 1.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 9 % річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; щомісячну комісійну винагороду (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 5456 грн 49 коп.

Посилалося на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором з повернення кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., сплати відсотків в сумі 21813 грн 54 коп., комісії в сумі 70934 грн 37 коп.

ОСОБА_1 направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій 18 грудня 2022 року №10451.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 заборгованість за кредитом в сумі 235124 грн 87 коп., за відсотками в сумі 21813 грн 54 коп., комісією в сумі 70934 грн 37 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2023 року позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором від 15 липня 2022 року №2/3950081 в сумі 243983 грн 13 коп., яка складається з кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 8858 грн 26 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» в апеляційній скарзі просить заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні комісії в сумі 70934 грн 37 коп., відсотків в сумі 12955 грн 28 коп. скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, умови пункту 1.3.1 кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування», а не Закону України «Про захист прав споживачів».

Комісія, яка передбачена пунктом 1.3.1 кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 встановлюється за послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне та і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

Отже, така інформація надається клієнту на постійні основі незалежно від волевиявлення клієнта і з необмеженою періодичністю.

Разом з тим інформаційно-консультаційні послуги включають в себе електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах; надання інформації щодо стану заборгованості через систему дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку; інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості; консультування позичальника (як усне та і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

Таким чином інформація, яка надається за договором оплатно, не є тією інформацією, що згідно із статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування» має надаватися безоплатно.

Вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 ОСОБА_1 направлено вимогу від 18 грудня 2022 року №10451 про дострокове повернення кредиту, процентів, штрафних санкцій.

Судом першої інстанції не враховано, що пунктом 1.3.1 договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 сторони погодили нарахування відсотків у розмірі 9% річних до моменту повного погашення заборгованості за договором.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до правила, встановленого ч.1ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», суд апеляційної інстанції при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги згідно з частинами третьою та четвертою статті 303 ЦПК України лише в разі, якщо буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення. За цих умов апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі й зобов`язаний мотивувати в рішенні вихід за межі доводів апеляційної скарги, проведення перевірки справи в повному обсязі.

У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором від 15 липня 2022 року №2/3950081 кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 8858 грн 26 коп. не оскаржується.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором частково, суд першої інстанції дійшов висновку про право Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 15 липня 2022 року №2/3950081 в сумі 243983 грн 13 коп., яка складається з кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 8858 грн 26 коп.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 кредиту від 15 липня 2022 року №2/3950081 з повернення кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., відсотків за користування кредитом, нарахованих до 18 грудня 2022 року, тобто до зміни строку виконання основного зобов`язання, в сумі 8858 грн 26 коп.

Водночас суд першої інстанції вважав, що після пред`явлення Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення суми кредиту, процентів, комісії 18 грудня 2022 року право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі припинилося, Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» безпідставно включено до розрахунку процентів за користування кредитом після спливу строку кредитування за період з 19 грудня 2022 року по 25 липня 2023 року.

Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» комісії в сумі 70934 грн 37 коп., судом першої інстанції ураховано надання ОСОБА_1 кредиту для погашення заборгованості за комплексним договором від 10 липня 2020 року №1/3950081, стягнення комісії з огляду на основну суму боргу суперечить принципу добросовісності, несе істотний дисбаланс договірних прав на шкоду споживача, встановлення банком у договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги надаються клієнту, є незаконним.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в частині, що оскаржується, наведеним нормам не відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 вчинено кредитний договір від 15 липня 2022 року №2/3950081.

За пунктом 1.1 договору банк надає ОСОБА_1 кредит в сумі 236170 грн 27 коп., строк користування кредитом з 15 липня 2022 року до 14 липня 2028 року включно.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається для погашення заборгованості за комплексним договором №1/3950081 укладеним між банком та позичальником 10 липня 2020 року, відповідно якого позичальнику було видано кредит в розмірі 320970 грн.

Згідно із пунктом 1.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду (проценти) щомісячно в розмірі 9 % річних (фіксована процентна ставка) починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за договором; щомісячну комісійну винагороду (комісія) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 5456 грн 49 коп.

Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

На підставі пункту 2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом та комісії згідно договору здійснюється з дня перерахування кредитних коштів на рахунки заборгованості за договором, визначеного пунктом 1.2 договору до моменту повного погашення заборгованості за договором.

За змістом пункту 3.2.5 договору у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентах, комісії за користування кредитом протягом 30-ти календарних днів та/або іншого порушення зобов`язання за договором банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісії та штрафних санкцій, а також вимога про виконання порушеного зобов`язання у строк, що не перевищує 30 календарних днів з дати направлення повідомлення, та попередження про звернення стягнення на предмет застави (якщо зобов`язання за договором були забезпечені заставою) у разі невиконання цієї вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 повідомлення від 08 листопада 2022 року №10451/2253 про порушення зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів за умовами кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081, вимога про виконання порушеного зобов`язання протягом 30 днів та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення всієї суми.

Після чого Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу від 18 грудня 2022 року №1045 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором від 15 липня 2022 року №2/3950081, за якою протягом 30 днів з дати отримання вимоги достроково повернути банку у повному обсязі кредит в сумі 236170 грн 27 коп., проценти в сумі 8858 грн 26 коп., комісію в сумі 27282 грн 45 коп.

За платіжною інструкцією Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» від 15 липня 2022 року №REF2729072 здійснено рефінансування кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором від 10 липня 2020 року №1/3950081 в сумі 7541 грн 74 коп.

Відповідно до платіжної інструкції Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» від 15 липня 2022 року №REF2729072 здійснено рефінансування кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором від 10 липня 2020 року №1/3950081 в сумі 32738 грн 94 коп.

Згідно із платіжною інструкцією Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» від 15 липня 2022 року №REF2729072 здійснено рефінансування кредитної заборгованості ОСОБА_1 за договором від 10 липня 2020 року №1/3950081 в сумі 195889 грн 59 коп.

На підставі розрахунку заборгованості за договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 борг складається з кредиту в сумі 235124 грн 87 коп., відсотків в сумі 21813 грн 54 коп., комісії в сумі 70934 грн 37 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг»).

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).

Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

За змістом статті 11 Законі України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пунктів 10, 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження №61-17096св23) дійшов висновку, що споживчим є будь-який кредит, наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

На підставі пункту 1.2 кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 кредит надається для погашення заборгованості за комплексним договором №1/3950081 укладеним між банком та позичальником 10 липня 2020 року, відповідно якого позичальнику було видано кредит в розмірі 320970 грн.

Рефінансування - це погашення кредиту в одному банку за рахунок нового кредиту, оформленого, зокрема, в іншому банку.

При цьому споживчий кредит може використовуватися як рефінансування, тобто погашення іншого кредиту.

Отже, наданий за договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 кредит є споживчим.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у справі № 344/7014/21 (провадження № 61-8493св22).

Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі:1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

З матеріалів справи вбачається, що Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 повідомлення від 08 листопада 2022 року №10451/2253 про порушення зобов`язань щодо сплати щомісячних платежів за умовами кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081, вимога про виконання порушеного зобов`язання протягом 30 днів та попередження про звернення до суду з позовом про стягнення всієї суми.

Після чого Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» направлено ОСОБА_1 вимогу від 18 грудня 2022 року №1045 щодо дострокового виконання боргових зобов`язань за комплексним договором від 15 липня 2022 року №2/3950081, за якою протягом 30 днів з дати отримання вимоги достроково повернути банку у повному обсязі кредит в сумі 236170 грн 27 коп., проценти в сумі 8858 грн 26 коп., комісію в сумі 27282 грн 45 коп.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що настав строк повернення за кредитним договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 всієї суми кредиту та інших платежів, передбачених договором.

Не можна погодитися з доводами Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) виклала такі правові висновки.

Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає.

Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних равовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла правового висновку про те, що положеннями частини 1статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, тоді як частиною 2статті 625 ЦК України встановлено наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначила, що у частині третій статті 6 ЦК України зазначено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Тобто частина третя статті 6 ЦК України не допускає встановлення договором умов, які не відповідають закону.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, ця стаття також не допускає свободу договору в частині порушення, зокрема, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Тому сторони не можуть з посиланням на принцип свободи договору домовитись про те, що їхні відносини будуть регулюватися певною нормою закону за їхнім вибором, а не тією нормою, яка регулює їхні відносини виходячи з правової природи останніх.

Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).

Тобто твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Кредитним договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 не встановлено сплату процентів після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту.

Встановлено, що дія кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 припинилася 18 грудня 2022 року у зв`язку із використання банком права на дострокове повернення кредиту.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що після пред`явлення Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 вимоги про дострокове повернення суми кредиту, процентів, комісії 18 грудня 2022 року право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі припинилося, Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» безпідставно включено до розрахунку процентів за користування кредитом після спливу строку кредитування за період з 19 грудня 2022 року по 25 липня 2023 року.

Отже, судом першої інстанції обгрунтовано визначено відсотки, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 в сумі 8858 грн 26 коп., які нараховані на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту 18 грудня 2022 року.

Заслуговають на увагу посилання Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» в апеляційній скарзі на право Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на стягнення комісії.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів», з 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».

Сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням (близькі за змістом висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 01 червня 2021 року у справі № 910/12876/19 (пункти 7.6-7.10)).

Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

За частиною 6 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.

Згідно із частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

На підставі частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що «Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі Правила про споживчий кредит).

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. [ ]

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць.»

У пункті 1.3 кредитного договору між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 сторони погодили сплату щомісячної комісійної винагороди (комісії) за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 5456 грн 49 коп.

Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через довідковий центр банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо.

Ураховуючи, що кредитним договором між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 від 15 липня 2022 року №2/3950081 передбачено плату комісії за надання послуг за обслуговування кредиту, розрахунково-касове обслуговування, надання інформаційно-консультаційних послуг, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» комісії, нарахованої до вимоги банку про дострокове повернення суми кредиту, процентів, комісії 18 грудня 2022 року, на порушення норм матеріального права.

Розподіл судових витрат

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 4918 грн. 10 коп. відповідно до платіжної інструкції Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» № 1107940 від 25 липня 2023 року.

За подання апеляційної скарги Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» сплачено судовий збір в сумі 1887 грн 83 коп. відповідно до платіжної інструкції Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» № 11149352 від 01 грудня 2023 року.

Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» в апеляційній скарзі просило заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22 листопада 2023 року скасувати в частині відмови у стягненні комісії в сумі 70 934 грн 37 коп., відсотків в сумі 12 955 грн 28 коп.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 12 березня 2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задоволено на 84,20%, вимоги апеляційної скарги на 29,80%.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 4144 грн (4918 грн 10 коп. х 84,20%), за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 562 грн 57 коп. (1887 грн 83 коп. х 29,80%).

З урахуванням наведеного з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» слід стягнути судовий збір в розмірі 3581грн 43 коп.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене заочне рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області 22 листопада 2023 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити частково.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області 22 листопада 2023 року в частині відмови у позові Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії скасувати.

Позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення комісії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» комісію в сумі 27 646 грн 22 коп.

В решті залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» судові витрати в сумі 3581 грн 43 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 18 березня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак