Справа № 333/1094/23
провадження №4-с/317/19/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Щербини В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакової А.А., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить: 1) визнати неправомірними дії державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакової А.А. щодо складання розрахунку заборгованості №89956/29.27-41 від 05.06.2024 у виконавчому провадженні №72173060; 2) скасувати розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржаковою А.А. щодо складання розрахунку заборгованості №89956/29.27-41 від 05.06.2024 у виконавчому провадженні №72173060; 3) зобов`язати державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакову А.А. здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні №72173060 за період з 17.02.2023 р. по 31.05.2024 з урахуванням довідки про рух коштів по картці від 23.05.2024 (рахунок НОМЕР_1 ) виданої АТ «Універсал Банк».

В обґрунтування скарги зазначив, що на примусовому виконанні у Хортицькому ВДВС ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист, виданий Запорізький районним судом Запорізької області №333/1094/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, виконавче провадження №72173060.

У травні 2024 року він звернувся до державного виконавця із заявою видати довідку-розрахунок заборгованості за аліментами та провести перерахунок заборгованості за аліментами на підставі виписки про рух коштів АТ «Універсал банк» від 23.05.2024 р., якою підтверджено перерахування аліментів на карту сина. Відповідно до довідки про рух коштів за період з 25.08.2023 р. по 23.05.2024 р. ним здійснено оплату аліментів безпосередньо на картковий рахунок сина на загальну суму понад 40000,00 грн. 05.06.2024 р. ним було отримано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, з якого вбачається, що даний розрахунок зроблено неправильно та без врахування сум аліментів, перерахованих на картковий рахунок сина. В результаті неправомірних дій державного виконавця ОСОБА_4 в нього виникла безпідставна заборгованість зі сплати аліментів у сумі 39996,00 грн., в той час як фактично заборгованість взагалі відсутня (а.с.60-61).

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представником скаржника адвокатом Сімонець Є.О. до початку судового засідання подано додаткові письмові пояснення по скарзі від ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи. В яких посилається на те, що грошові перекази він здійснював з метою сплати аліментів, вказуючи призначення платежу на картковий рахунок неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , тому розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, зроблений державним виконавцем, є таким, що безпідставно не враховує суму грошових коштів у розмірі 39 996,00 грн., сплачених на утримання неповнолітнього сина. (а.с.87-106). Крім того, представником скаржника в заяві зазначено про розгляд справи без неї та участі скаржника (а.с.108).

Державний виконавець Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакова А.А. в судове засідання не з`явилась, подавши до початку судового засідання письмові заперечення проти скарги, в яких зазначила, що після відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 333/1094/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постанова була направлена сторонам виконавчого провадження. Після отримання постанови боржник прийшов до відділу де йому було надано реквізити відділу та щомісячну суму сплати грошових коштів. На що він відмовився сплачувати кошти на реквізити відділу і вирішив самостійно перераховувати кошти на рахунок дитини. Після чого він надавав щомісяця квитанції з позначкою аліменти, але 06.05.2024 р. до відділу звернулась стягувач з заявою про те, що вона не отримувала на пряму від боржника коштів зі сплати аліментів. Після чого було зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, який становив 39996,00 грн. 13.06.2024 р. боржник звернувся до відділу з проханням надати реквізити для сплати заборгованості і в цей же день надав до відділу квитанцію, що сплатив всю заборгованість. Державним виконавцем було надано розрахунок заборгованості від 13.06.2024 р. відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 13.06.2024 р. відсутня у зв`язку з її сплатою в повному обсязі. Крім того просила проводити судове засідання без її участі та відмовити у задоволенні скарги (а.с.110-111).

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, подавши до початку судового засідання письмове заперечення проти скарги, мотивуючи тим, що про існування у сина банківської карти, на яку боржник перераховував кошти їй нічого не було відомо і син не є стягувачем у виконавчому провадженні, вона цими коштами не розпоряджалась. Аліменти на утримання сина повинні були перераховуватись на її користь на утримання сина як це було зазначено у рішенні суду. При подачі виконавчого листа до виконавчої служби нею були зазначені реквізити для перерахування аліментів. Просила у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити. Крім того зазначила про розгляд справи без її участі (а.с.109).

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 Сімейного кодексу України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Нормою ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналогічні норми закріплено в п. 4 розділу XVI. Особливості виконання рішень про стягнення аліментів Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 N 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5), де також передбачено, що спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині першій статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 72173060 з примусового виконання виконавчого листа №33/1094/23 виданого 26.06.2023 р. Запорізьким районним судом Запорізької області про стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь стягувача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.02.2023 р. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини першої та третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону № 1404-VIII спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Предмет скарги заявника на дії державного виконавця стосується правомірності проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів.

Визначення як розміру належних до сплати сум аліментів, так, відповідно, і визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів є обов`язком виконавця. Відповідно, такі дії можуть бути предметом судового контролю за скаргою учасників виконавчого провадження відповідно до статті 448 ЦПК України, статті 74 Закону.

Оскільки заявник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця, адже не згідний з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може вирішуватись у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачено розділом VII ЦПК України.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц (провадження № 14-192цс18).

Тобто, у вказаній категорії справ боржник може обирати спосіб судового захисту: або оскаржувати дії державного виконавця, або пред`являти позов на загальних підставах.

Відповідний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007, провадження № 61-15422св20.

Питання правильності визначення державним виконавцем як суми аліментів, так і заборгованості зі сплати аліментів може вирішуватись в порядку судового контролю на виконання судових рішень за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність виконавця.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження зобов`язаний дотримуватись Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як зазначається у частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом частини 1 статті 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За змістом частин 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з пунктом 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З матеріалів справи вбачається що боржник ОСОБА_1 , який є ініціатором подання скарги в якій просить: визнати неправомірними дії державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакової А.А. щодо складання розрахунку заборгованості №89956/29.27-41 від 05.06.2024 у виконавчому провадженні №72173060; скасувати розрахунок заборгованості, складений державним виконавцем Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржаковою А.А. щодо складання розрахунку заборгованості №89956/29.27-41 від 05.06.2024 у виконавчому провадженні №72173060; зобов`язати державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакову А.А. здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні №72173060 за період з 17.02.2023 р. по 31.05.2024 з урахуванням довідки про рух коштів по картці від 23.05.2024 (рахунок НОМЕР_1 ) виданої АТ «Універсал Банк».

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість згідно виконавчого листа станом на 31.05.2024 р. становить 39996,00 грн., копія якого долучена скаржником до скарги (а.с.71).

З долучених представником скаржника письмових пояснень вбачається, що грошові перекази ОСОБА_1 здійснював з метою сплати аліментів, вказуючи призначення платежу на картковий рахунок неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , тому розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, зроблений державним виконавцем, є таким, що безпідставно не враховує суму грошових коштів у розмірі 39 996,00 грн., сплачених на утримання неповнолітнього сина (а.с.87-106).

Державним виконавцем до наданих нею письмових заперечень проти скарги долучено розрахунок заборгованості від 13.06.2024 р. відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів станом на 13.06.2024 р. відсутня у зв`язку з її сплатою боржником ОСОБА_3 в повному обсязі (а.с.110-111). Слід також звернути увагу, що боржник 13.06.2024 р. звернувся до відділу з проханням надати реквізити для сплати заборгованості і в цей же день надав до відділу квитанцію, що сплатив всю заборгованість, що зазначено державним виконавцем у наданих письмових запереченнях.

Стягувач ОСОБА_2 у поданих нею письмових запереченнях зазначила, що про існування у сина банківської карти, на яку боржник перераховував кошти їй нічого не було відомо і син не є стягувачем у виконавчому провадженні, вона цими коштами не розпоряджалась. Аліменти на утримання сина повинні були перераховуватись на її користь на утримання сина як це було зазначено у рішенні суду. При подачі виконавчого листа до виконавчої служби нею були зазначені реквізити для перерахування аліментів.

Суд вважає, що надана скаржником до скарги виписка про рух коштів по картці від 23.05.2024 р. (а.с.62-64), не є належним та допустимим доказом того, що боржником сплачувались аліменти саме на рахунок стягувача ОСОБА_2 , про що також зазначено стягувачем, оскільки рахунок НОМЕР_2 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 , для користування яким Банком емітовано електронний платіжний засіб № НОМЕР_3 (дитяча картка) тримачем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.64), у зв`язку з чим грошові суми, які були перераховані боржником на користь дитини на електронний платіжний засіб № НОМЕР_3 (дитяча картка), не можуть бути враховані державним виконавцем в рахунок сплати аліментів, оскільки у розумінні ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є саме боржник та стягувач, а неповнолітня дитини є особою, на утримання якої за рішенням суду присуджено стягнення з боржника на користь стягувача аліментів. Станом на момент розгляду справи державним виконавцем зроблено новий розрахунок заборгованості, відповідно до якого заборгованості зі сплати аліментів не має, тому вимоги скаржника щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакової А.А. щодо складання розрахунку заборгованості №89956/29.27-41 від 05.06.2024 у виконавчому провадженні №72173060 та зобов`язати державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакову А.А. здійснити перерахунок заборгованості у виконавчому провадженні №72173060 за період з 17.02.2023 р. по 31.05.2024 з урахуванням довідки про рух коштів по картці від 23.05.2024 (рахунок НОМЕР_1 ) виданої АТ «Універсал Банк» - є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимог скарги про скасування розрахунку заборгованості з аліментів від 05.06.2024, то слід зазначити наступне.

У пункті 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7 лютого 2014 року № 6 зазначено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Аналогічні норми містяться і в статті 451 ЦПК України.

При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37-38 цього закону, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Отже, скасування здійснених державним виконавцем розрахунків заборгованості з аліментів не належить до повноважень суду.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові від 1 квітня 2020 року у справі №732/1821/18.

За таких обставин, скарга в цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Коржакової А.А., боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 - відмовити.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя Д.О. Каряка