Справа № 366/2274/24
Провадження № 2/366/660/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ткаченка Ю.В., за участю секретаря судових засідань - Морозової Я.Р., розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в підготовчому судовому засіданні в селищі Іванків Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бориспільського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі Відповідач 1), Бориспільського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області (далі Відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 (далі Третя особа) про визнання батьківства.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що в 2005 році він познайомився з ОСОБА_3 . Зі слів ОСОБА_4 вона була одружена із ОСОБА_2 , проте з 2004 року вони разом не проживають однією сім`єю. Через деякий час вона повернулася до чоловіка і вони проживали певний час разом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 народила хлопчика ОСОБА_5 . Проте, через відсутність документів у ОСОБА_3 , вона не мала змоги зареєструвати народження ОСОБА_5 .

26 червня 2019 року за рішенням Іванківського районного суду було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Згідно рішення суду, що вони не проживають однією сім`єю з 2006 року.

28 липня 2022 року було зареєстровано народження ОСОБА_6 у Бориспільському відділі ДРАЦС, через те, що ОСОБА_3 не мала жодного документа, який би посвідчувала її особу, заяву про реєстрацію народження дитини було подано за заявою третьої особи, адвоката Ващенко С.В.

Оскільки на момент народження ОСОБА_5 у 2007 році - ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_7 батьком дитини було визначено - ОСОБА_2 відповідно до ст. 122 СК України "Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини".

В 2019 році ОСОБА_3 розлучилася із ОСОБА_8 . Приблизно в 2022 році у позивача зав`язалися романтичні відносини, почуття до ОСОБА_4 в нього не зникли, окрім того позивач вважав, що ОСОБА_5 можливо є його сином, оскільки вони проживали із ОСОБА_4 перед його народженням та мали інтимні відносини.

В червні 2023 року ОСОБА_3 було визнано особою без громадянства та вона отримала тимчасову посвідку на проживання.

14 жовтня 2023 року позивач одружився з ОСОБА_9 та стали проживати повноцінною сім`єю. Разом із ними також проживає і син ОСОБА_10 .

Проживаючи разом із ОСОБА_5 , позивач помітив їхню зовнішню схожість, крім того ОСОБА_4 підтвердила його припущення, що він є батьком ОСОБА_5 . Це було найкращою новиною в житті для позивача, що в нього є син, і певний час його навіть не турбувало, що в нього інше прізвище.

Проте, ОСОБА_5 вже 17 років і він має отримати паспорт громадянина України, проте, заяву про оформлення паспорту громадянина України може подати один із батьків. Оскільки, ОСОБА_4 на момент народження ОСОБА_5 не перебувала в громадянстві України і на даний момент є особою без громадянства, вона не може подати заяву до ДМС про оформлення паспорту громадянина України для свого сина ОСОБА_5 . ОСОБА_2 категорично відмовляється допомогти оформити паспорт громадянина України для ОСОБА_5 .

При зверненні позивача до Іванківського відділу ДРАЦС, щоб внести відомості про його батьківство по відношенню до дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - було відмовлено, так як це не компетенція вказаного органу, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про встановлення батьківства по відношенню до дитини.

Посилаючись на викладене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису № 15 від 28.07.2022 року, зареєстрований Бориспільським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) записати батьком дитини в графі про батька - ОСОБА_2 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та по батькові дитини - « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено у справі підготовче судове засідання на 06 вересня 2024 року, яке в подальшому, за клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Мельник О.В. відкладено на 16 жовтня 2024 року /а.с. 26-31/.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання сторін, підготовче судове засідання відкладено на 12 грудня 2024 року на 12 год. 30 хв. /а.с. 48/.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач 1 - ОСОБА_2 та його представник - адвокат Мельник О.В. звернулися до суду із заявою про визнання позову, просять суд розглянути справу без участі відповідача та його представника.

Відповідач 2 - Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області надіслали до суду листа про розгляд справи без представника відділу, проти задоволення вимог заяви не заперечують.

Третя особа - ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідач позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст. 124 Конституції України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його батьком записаний ОСОБА_2 , так як на момент його народження перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 /а.с. 9/.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 26.06.2019 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано /а.с. 13-14/.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 14 жовтня 2023 року в Іванківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом 172 /а.с. 15/.

Позивач вважаючи себе батьком ОСОБА_6 , звернувся до суду із даним позовом.

Ст. 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно з ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Оскільки відповідач позов в частині визнання батьківства визнав повністю, суд не вбачає необхідності для призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

В ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК (2947-14) зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установленням неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що відповідач є біологічним батьком дитини.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 268 ЦПК України, на підставі ст. ст. 128, 129, 134 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Бориспільського відділу ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання батьківства, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити відомості про батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з актового запису № 15 від 28.07.2022 року, зареєстрований Бориспільським відділом ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) записати батьком дитини в графі про батька - ОСОБА_2 : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Змінити прізвище дитини з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та по батькові дитини - « ОСОБА_13 » на « ОСОБА_14 ».

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2024 року

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2

Відповідач 2: Бориспільський відділ ДРАЦС у Бориспільському районі Київської області, адреса: Київська область м. Бориспіль вул. Київський шлях,45

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_3

Суддя: Юрій ТКАЧЕНКО