ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4925/24 Справа № 200/7996/19 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області (колишня назва Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області), треті особи: ОСОБА_2 , Дочірнє підприємство «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (наразі - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області), треті особи: ОСОБА_2 , ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 19 травня 2018 року приблизно о 09 год. 35 хв. вона на автомобілі марки Мазда 3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по автодорозі М-04, на 239 км. + 600 м. «Знам`янка Луганськ-Ізваріне», де її автомобіль потрапив переднім правим колесом в дорожню яму, яка була розташована на смузі дорожнього руху автомобіля, внаслідок чого колесо було пошкоджено. Фактично вся ділянка дороги була усіяна ямами, у зв`язку з чим не було об`єктивної можливості їх об`їхати. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди вона понесла матеріальні збитки у розмірі 3 200 грн за послуги евакуатора, а також 1 668 грн за придбання нової шини Premiori.

Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року визнано винним заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединського І.Л. за ч.4 ст.140 КУпАП, тобто за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Оскільки їй спричинено матеріальні збитки у зв`язку із неналежним утриманням дороги М-04, на 239 км. + 600 м. «Знам`янка Луганськ-Ізваріне», остання просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 4 868 грн., моральну шкоду у розмірі 7 000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 5 689,40 грн., та судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (наразі - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 4868 грн.; моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (наразі - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області) на користь Держави Україна витрати на безоплатну вторинну правову допомогу у розмірі 4921 грн. Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області (наразі - Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року, якою визнано винним заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединського І.Л. за ч. 4 ст. 140 КУпАП, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки під час розгляду адміністративної справи не встановлювались обставини, які б могли бути підставою для задоволення позову. Акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі було складено за відсутності представника експлуатуючої організації. Крім того, вони є неналежним відповідачем.

Відзив на апеляційну скаргу не наданий.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 11868 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, а клопотання про витребування доказів до задоволення не підлягає.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що 19 травня 2018 року приблизно о 09 год. 35 хв. на ділянці автодороги М-04, на 239 км. + 600 м. «Знам`янка Луганськ-Ізваріне» сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Mazda», модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Причиною ДТП є незадовільний стан дорожнього покриття, зокрема, наявність глибоких вибоїн, ям та пошкоджень дорожнього полотна на всій площі покриття, унаслідок чого праве переднє колесо позивача було пошкоджено, тобто відбувся розрив та пошкодження шини.

Після зупинки ОСОБА_1 не маючи можливості далі рухатись, змушена була викликати евакуатор, щоб доставити автомобіль до найближчої станції технічного обслуговування.

Згідно товарного чеку № 01-40 від 19 травня 2018 року, вартість послуг евакуатора склала 3 200 грн., які сплачені повністю ОСОБА_1 .

Після доставки автомобіля на СТО, позивачка придбала та встановила нову шину на автомобіль, модель Premiori 205/50 R17 93V, вартістю 1668 грн., що підтверджується товарним чеком від 22 травня 2018 року.

Загальна сума матеріальних збитків ОСОБА_1 складає 4 868 грн.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області ОСОБА_2 .

У вказаній постанові судом встановлено, що згідно протоколу серії БД №159211 від 22 червня 2018 року, 19 травня 2018 року о 09:35 годині на а/д М-04, 239 км+600 м «Знам`янка Луганськ Ізварине» Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , який займає посаду заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання, будучі посадовою особою згідно посадової інструкції за стан а/д загального користування, відповідно до діючих норм не вжив заходів щодо забезпечення умов руху за вказаною адресою, що стало причиною ДТП, а саме: наїзд автомобілем НОМЕР_1 на перешкоду, в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження.

Згідно вказаної постанови, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується схемою місця ДТП, яка сталася 18 травня 2018 року на 239 км, а/ М-04 з доданою до неї фототаблицею; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 28 травня 2018 року, згідно якого при обстежені на 278 метрі 239 км, а/д М-04 в напрямку м. Дніпро встановлено, що покриття проїзної частини має вибоїну, дорожні роботи не проводяться, огородження відсутнє.

Таким чином, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області, до функціональних обов`язків якого віднесено здійснення контролю за станом дорожнього покриття, не забезпечив безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, інших дорожніх споруд, не вжив заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, та не прийняв своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачка 19 травня 2018 року потрапила у ДТП, в результаті чого понесла матеріальні збитки. Уникнути ДТП не було об`єктивної можливості, оскільки ділянка дороги перебувала у незадовільному стані, глибокі ями та вибоїни не були огороджені чи відповідним чином позначені, тож позивач пошкодила праве переднє колесо. Тобто ДТП, що мало місце 19 травня 2018 року приблизно о 09 год. 35 хв. на ділянці автодороги М-04, на 239 км. + 600 м. «Знам`янка Луганськ-Ізваріне», за участі автомобіля «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 перебуває у прямому причинному зв`язку із незадовільним станом дорожнього покриття та не забезпеченням безпеки дорожнього руху відповідачем. Згідно постанови, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є підтвердженою. Cлужба автомобільних доріг у Дніпропетровській області є підприємством, на яке державою покладено обов`язок по утриманню у належному стані та ремонту автомобільних доріг у Дніпропетровській області, в тому числі і автодороги Знам`янка-Луганськ-Ізварине. Таким чином, саме відповідач несе відповідальність перед учасниками ДТП за шкоду, заподіяну користувачам автодоріг внаслідок неналежного утримання автомобільних доріг.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Верховний Суд у постанові від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17 вказав, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Згідно із ч.3 ст 14, ч.1 ст.16Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до положень ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

До повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення, належать, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування державного значення відповідно до державних будівельних норм і стандартів, а також переліків об`єктів та обсягів бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт автомобільних доріг загального користування, затверджених Кабінетом Міністрів України; розроблення та участь у реалізації заходів з безпеки дорожнього руху (ст. 11 Закону України "Про автомобільні дороги").

Тлумачення норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про автомобільні дороги», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 198 (із змінами та доповненнями) дозволяє дійти висновку, що у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Зазначений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 904/5489/18.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 127/18036/15-ц (провадження № 61-44376сво18), згідно якої, у силу закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

Матеріалами справи установлено, що у Дніпропетровській області органом державного керування автомобільними дорогами загального користування є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, попереднє найменування Служба автомобільних доріг у Дніпропетровській області.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1-3 ст.13 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

З врахуванням вищенаведеного, саме Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області має нести відповідальність за шкоду, спричинену ДТП, оскільки підприємством, на яке державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Дніпропетровській області, є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, доводи апеляційної скарги в частині того, що вони є неналежним відповідачем відхиляються.

Відповідно до ст.ст 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За приписами частин 4, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області Лебединського І.Л. У вказаній постанові судом встановлено, що згідно протоколу серії БД №159211 від 22 червня 2018 року, 19 травня 2018 року о 09:35 годині на а/д М-04, 239 км+600 м «Знам`янка Луганськ Ізварине» Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , який займає посаду заступника начальника з ремонту та експлуатаційного утримання, будучі посадовою особою згідно посадової інструкції за стан а/д загального користування, відповідно до діючих норм не вжив заходів щодо забезпечення умов руху, за вказаною адресою, що стало причиною ДТП, а саме: наїзд автомобілем НОМЕР_1 на перешкоду, в результаті якої автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно постанови, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується схемою місця ДТП, яка сталася 18 травня 2018 року на 239 км, а/ М-04 з доданою до неї фототаблицею; актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 28 травня 2018 року, згідно якого при обстежені на 278 метрі 239 км, а/д М-04 в напрямку м. Дніпро встановлено, що покриття проїзної частини має вибоїну, дорожні роботи не проводяться, огородження відсутнє. У зв`язку із чим доводи апеляційної скарги в частині того, що постанова Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2018 року не може бути підставою для задоволення позову відхиляються колегією суддів, як і посилання відповідача на те, що під час розгляду адміністративної справи не встановлювались обставини, які б могли бути підставою для задоволення позову.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Колегія суддів, на підставі оцінки наявних у справі доказів дійшла висновку про наявність повного складу цивільного правопорушення з боку відповідача а саме: 1) неправомірність поведінки особи 2) наявність шкоди (механічні пошкодження внаслідок ДТП та моральна шкода); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою (глибокі ями та вибоїни не були огороджені чи відповідним чином позначені, що стало причиною ДТП та завдання шкоди майну позивачки та моральної шкоди); 4) вина (утримання автомобільних доріг у неналежному стані) та доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров