справа № 492/1453/24
Провадження № 2/492/808/24

23 грудня 2024 року м. Арциз
Арцизький районний суд Одеської області в складі:
Головуючого судді Череватої В.І.
за участю секретаря Деде К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Арцизі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
ВСТАНОВИВ:
24.10.2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат в сумі 61 787,06 гривень, інфляційні витрати в розмірі 18 375,93 гривень, 3% річних в розмірі 4 769,00 гривень та сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень, посилаючись на те, що 16 жовтня 2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвили в м. Одесі, по вул. Колонтаївській, з вини водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «GEELY CK», д/н НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). На дату скоєння цієї пригоди водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Вина відповідача підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеса від 10 грудня 2020 року. Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 та яким на момент ДТП керував водій ОСОБА_2 , транспортний засіб якого був забезпечений полісом ТДВ СК «Гардіан», що діяв на момент ДТП. Позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 1 550,00 грн. Згідно звіту, складеного ФОП ОСОБА_3 , розмір матеріальної шкоди був розрахований, як вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та склав суму 78 494 грн. 25 коп. з ПДВ, при цьому, вартість відновлювального ремонту без ПДВ склала 68 237 грн. 06 коп. У жовтні 2020 року представник потерпілої повідомив про ДТП та в той же день з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ. У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 січня 2021 року перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 68 237 грн. 06 коп., 68 237 грн. 06 коп. + 1 550 грн. 00 коп. = 69 787 грн. 06 коп. Таким чином, розмір регламентної виплати склав суму 69 787 грн. 06 коп. Позивачу було надіслано вимогу за результатами розгляду якої 30.03.2021 року відповідач звернувся з заявою про розстрочку сплати боргу. 03 червня 2021 року між сторонами було укладено Договір про порядок повернення коштів строком до 25 травня 2024 року. Відповідач вжив заходи щодо повернення боргу і в період з 20 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року сплатив 8 000 грн. 00 коп. Отже, станом на теперішній час, сума боргу склала 61 787 грн. 06 коп. 69 787 грн. 06 коп. 8 000 грн. 00 коп. = 61 787 грн. 06 коп. Враховуючи те, що боржник мав сплачувати борг до 25 числа кожного місяця, та останній платіж відбувся у лютому 2022 року, то строк порушення зобов`язання слід рахувати з 26 березня 2022 року по 20 жовтня 2024 року. Розрахунок 3% річних за формулою: 8 (сума боргу) х 3 % х (кількість простр. днів) : 365 днів, період розрахунку: кількість днів сума боргу: 3% річних грн. 26.03.2022 р. - 20.10.2024 р. (939 кількість днів), 61 787,06 грн. (сума боргу) 4 769,00 грн. (3% річних). Загалом 3% річних за період з 26 березня 2022 року по 20 жовтня 2024 року склало суму в розмірі 4 769 грн. 00 коп. Розрахунок інфляційних втрат: період розрахунку: 26.03.2022 року - 20.10.2024 року: 61 787,06 грн. х 103.1% х 102.7% х 103.1% х 100.7% х 101.1% х 101.9% х 102.5% х 100.7% х 100.7% х 100.8% х 100.7% х 101.5% х 100.2% х 100.5% х 100.8% х 99.4% х 98.6% х 100.5% х 100.8% х 100.5% х 100.7% х 100.4% х 100.3% х 100.5% х 100.2% х 100,6% х 102,2% х 100,00% х 100,6% х (вересень - не встановлено), х (жовтень - не встановлено) = 18 375 грн. 93 коп. Загалом інфляційні втрати за період з 26 березня 2022 року по 20 жовтня 2024 року склали 18 375 грн. 93 коп. 4 769 грн. 00 коп. + 18 375 грн. 93 коп. = 23 144 грн. 93 коп. 61 787 грн. 06 коп. + 23 144 грн. 93 коп. = 84 931 грн. 99 коп. Таким чином, відповідач має сплатити позивачу суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних витрат в розмірі 84 931,99 грн., що зумовило звернення до суду.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І.
Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 01 листопада 2024 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом надіслання повідомлення рекомендованим поштовим відправлення на адресу місця проживання, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, відзив не надав.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного провадження у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, ухвалити у справі заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що 16.10.2020 року о 16 год. 20 хв. в м. Одесі, вул. Колонтаївська, 26, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «GEELY CK», д/н НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, відповідальною особою за завдані збитки є відповідач по справі ОСОБА_1 .
На дату скоєння вищевказаної пригоди водій, ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ, що підтверджується копією витягу з ЄЦБД МТСБУ.
Потерпіла від ДТП ОСОБА_2 19 жовтня 2020 року звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування завданої їй шкоди, що підтверджується копією заяви.
19.10.2020 року представник потерпілої повідомив про ДТП та в той же день з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ, що підтверджується копією повідомлення, копією схеми місця ДТП від 16.10.2020 року, копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 543871 від 16.10.2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.
Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д/н НОМЕР_2 , на момент ДТП, був забезпечений полісом ТДВ СК «Гардіан» від 12.05.2020 року.
Транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», д/н НОМЕР_2 , належить ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_1 МТСБУ було надіслано вимогу про сплату регламентної виплати на користь МТСБУ в розмірі 69 787,06 гривень.
Пунктом 3 Договору передбачено, що у разі порушення Боржником умов даного Договору, Кредитор має право у будь-який момент звернутися до суду із позовом про стягнення з боржника заборгованості, включивши санкції, передбачені положеннями чинного законодавства.
Відповідач вжив заходи щодо повернення боргу і в період з 20 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року сплатив 8 000 грн. 00 коп.
Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону.
У зв`язку з чим, позивачем були понесені витрати за послуги спеціаліста в розмірі 1 550,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № 2545683 від 14 грудня 2020 року.
На підставі наказу МТСБУ визначено розмір шкоди, заподіяної ОСОБА_2 в результаті ДТП у розмірі 68 237,06 грн., які виплачено згідно платіжної інструкції № 291431 від 13 січня 2021 року.
Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 відшкодування заподіяної шкоди в порядку регресу.
Відповідно до норм ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.
Відповідно до положень п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (далі - Закон), при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до положень ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо - транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п.п. 39.1, 39.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.
Позивач є спеціальним суб`єктом у сфері страхування, а саме організацією, яка за рахунок коштів централізованого страхового резервного фонду відшкодовує потерпілим шкоду у разі її заподіяння власником транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством (ст. 1 Закону України «Про страхування»).
МТСБУ відповідно до вимог п. 40.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є гарантом відшкодування шкоди.
Пунктом 41.1. ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Пунктом 38.2.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
Пунктом 40.3 зазначеного Закону визначено, що МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
У зв`язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 січня 2021 року перерахувало потерпілій суму страхового відшкодування в розмірі 68 237 грн. 06 коп., що підтверджується платіжною інструкцією (68 237 грн. 06 коп. + 1550 грн. (понесені позивачем витрати за послуги спеціаліста) 00 коп. = 69 787 грн. 06 коп.
Таким чином, розмір регламентної виплати склав суму 69 787 грн. 06 коп.
Відповідач вжив заходи щодо повернення боргу і в період з 20 грудня 2021 року по 01 лютого 2022 року сплатив 8 000 грн. 00 коп.
Отже, станом на теперішній час, сума боргу склала 61 787 грн. 06 коп. (69 787 грн. 06 коп. 8 000 грн. 00 коп. = 61 787 грн. 06 коп.).
Згідно частини 1 статті 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).
Розрахунок 3% річних за формулою: 8 (сума боргу) х 3 % х (кількість простр. днів) : 365 днів, період розрахунку: кількість днів сума боргу: 3% річних грн. 26.03.2022 р. - 20.10.2024 р. (939 кількість днів), 61 787,06 грн. (сума боргу) 4 769,00 грн. (3% річних). Загалом 3% річних за період з 26 березня 2022 року по 20 жовтня 2024 року склало суму в розмірі 4 769 грн. 00 коп. Розрахунок інфляційних витрат: період розрахунку: 26.03.2022 року - 20.10.2024 року: 61 787,06 грн. х 103.1% х 102.7% х 103.1% х 100.7% х 101.1% х 101.9% х 102.5% х 100.7% х 100.7% х 100.8% х 100.7% х 101.5% х 100.2% х 100.5% х 100.8% х 99.4% х 98.6% х 100.5% х 100.8% х 100.5% х 100.7% х 100.4% х 100.3% х 100.5% х 100.2% х 100,6% х 102,2% х 100,00% х 100,6% х (вересень - не встановлено), х (жовтень - не встановлено) = 18 375 грн. 93 коп. Загалом інфляційні втрати за період з 26 березня 2022 року по 20 жовтня 2024 року склали 18 375 грн. 93 коп. 4 769 грн. 00 коп. + 18 375 грн. 93 коп. = 23 144 грн. 93 коп. 61 787 грн. 06 коп. + 23 144 грн. 93 коп. = 84 931 грн. 99 коп.
Таким чином, відповідач має сплатити позивачу суму боргу з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в загальному розмірі 84 931,99 грн.
Доказів щодо неправильності складеного позивачем розрахунку, відповідачем суду не надано, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 81 ЦПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 980 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Згідно з ст. 999 ЦК України, Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Частиною 1 ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 33 Закону України «Про страхування» встановлено порядок дій осіб, у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення регламентної виплати. Зміст та строки вчинення цих дій розкриваються в наступних приписах Закону. Так, за правилами п. 35.1 ст. 35 та п. 41.1 ст. 41 Закону, для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, подає страховику (або за умови наявності підстав, передбачених у ст. 41 - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У заяві про страхове відшкодування має міститися: а) найменування страховика, до якого подається заява, або МТСБУ; б) найменування (для юридичної особи), прізвище, ім`я, по батькові (для фізичної особи) заявника, його місцезнаходження або місце проживання; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування завданих збитків та відомості, що їх підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована та потерпілих; ґ) підпис заявника і дата подання заяви. До заяви додаються документи згідно з переліком, визначеним у п. 35.2 ст. 35 Закону.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст. 9 (п.п. 9.1., 9.2.) Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.
Пунктом «в» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», серед обов`язків страховика визначено, що при настанні страхового випадку він має здійснити страхову виплату або страхове відшкодування у передбачений договором строк.
Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV, з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.
Так, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована.
Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України № 1961-IV, страховик (МТСБУ) протягам 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України №1961-IV, зокрема потерпіла особа подала Заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та Моторне (транспортне) страхове бюро України визначило розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.
Оскільки, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан (який було продовжено до 13 травня 2024 року). Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Оскільки відповідач скоїв ДТП, позивач виплатив потерпілій особі відшкодування, що підтверджується наданими позивачем доказами, то у відповідності до вимог пункту «в» ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а отже, на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України підлягає стягненню з ОСОБА_1 в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою матеріальної шкоди в розмірі 61 787,06 гривень, інфляційні витрати в розмірі 18 375,93 гривень, 3% річних в розмірі 4 769,00 гривень.
Разом з тим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн., що підтверджені платіжною інструкцією № 983922 від 20 серпня 2024 року.
Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.І. Черевата