Провадження № 2/686/1224/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 липня 2024 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькорї області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/22836/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування 20 889,48 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди, а також судових витрат. Позов мотивує тим, що згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2023 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постановою встановлено, що причиною виникнення ДТП стало недотримання водієм ОСОБА_2 ПДР, внаслідок чого він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Внаслідок даної події позивач отримала тілесні ушкодження. На придбання ліків і лікування позивач витратила 10 889,48 грн., а також 10 000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. У зв`язку із такими діями відповідача, позивач зазнала також моральної шкоди, з метою відшкодування якої звернулась до суду.

04.09.2023 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання.

01.11.2023 року справу призначено до слухання по суті.

Представник позивача в судове засідання подала до суду заяву про здійснення розгляду справи без її участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв.

Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2023 року у справі №686/2911/23, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Постановою встановлено, що причиною виникнення ДТП стало недотримання водієм ОСОБА_2 , ПДР, внаслідок чого він здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Дані обставини підтверджуються копією постанови, яка долучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено зазначеною постановою суду, внаслідок даної події ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження. На придбання ліків і лікування позивач витратила 10 889,48 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Також, суд встановив, що інтереси ОСОБА_1 у справі № 686/2911/23 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності представляла адвокат Возняк А.Г. на підставі договору від 20.01.2023 р. Відповідно до п. 5 договору про надання правової допомоги плата за виконання адвокатом доручень встановлена додатковим договором. Відповідно до додаткового договору від 20.01.2023 р. укладеного між адвокатом Возняк А.Г. та ОСОБА_1 гонорар адвоката встановлений у розмірі 10 000, 00 грн. Вказаний гонорар ОСОБА_1 сплатила, що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідно до вимог п.п. 8,9 ч.2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з ч.1,2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, суд вважає, що позивачу спричинено матеріальну шкоду, яка становить 20 889,48 грн. і складається з 10 889,48 грн. витрат на лікування та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу адвоката під час слухання справи про адміністративне правопорушення. Таким чином, 20 889,48 грн. матеріальної шкоди підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , щодо ОСОБА_1 , їй заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює у 15 000 грн. з огляду на наступне.

Верховний Суд України в п.3 Постанови Пленуму «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 визначив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір та наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями пережитими ним у зв`язку із самим фактом нападу на нього, побиттям.

Наявність отриманих в результаті ДТП травм, що були заподіяні позивачу, завдавали їй моральних та душевних страждань, зокрема: порушено нормальні життєві зв`язки через неможливість продовження активного життя, подія трапилась 22.12.2022 р. напередодні різдвяних та новорічних свят. Внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень позивач тривалий час лікувалась, що її виснажувало. Також вона тривалий час приймала заспокійливі і знеболюючі ліки, через травму була обмежена в побуті і змушена була звертатись по допомогу до рідних. Вказані обставини пригнічували її моральний стан.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із заподіяними тілесними ушкодженнями; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в п.1 Постанови № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

В пункті 9 Постанови № 4 Верховний Суд України звертає увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про правомірність та обгрунтованість заявлених позивачем вимог. В судовому засіданні встановлено, що обов`язок відшкодування шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням має бути покладений на відповідача, позивачем в судовому засіданні доведено та обгрунтовано заподіяння їй моральних страждань у зв`язку із неправомірною поведінкою відповідача.

Внаслідок завдання відповідачем тілесних ушкоджень, які призвели до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих зв`язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 15 000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст. 141 ЦПК України та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо вимоги про стягнення 10 000 грн. правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем разом із поданою заявою надано докази понесених нею витрат на правничу допомогу, відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу

Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, на підставі викладеного, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача 10 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263 265, 280 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 20 889,48 грн. майнової шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 073,60 грн. судового збору та 10 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.08.2023 року.

Суддя: