Справа № 727/5611/24
Провадження № 2-ві/727/5/24
У Х В А Л А

06 червня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Гончар В.В.

розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про відвід судді Калмикової Юлії Олександрівни у справі №727/5611/24 за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, -

встановив:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2024 р. справу передано на розгляд судді Калмиковій Ю.О.

05.06.2024 року до суду боржником по справі ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді, в якій вказано, що у процесуальному законі закріплено інститут відводу судді, який, по суті, є єдиним способом вирішення конфлікту інтересів в їхній професійній діяльності, прямо передбаченим законом. Інститут самовідводу є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду. Вказав, що суддя Калмикова Ю.О. вже брала участь у розгляді спору між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення аліментів і, на думку ОСОБА_1 у неї вже наперед сформована позиція у цій справі про необхідність ухвалення судового рішення на користь ОСОБА_2 без повного і всебічного з`ясування усіх обставин справи. Наведені обставини свідчать про те, що фактична поведінка судді ОСОБА_3 дає підстави вважати про необ`єктивність суду та відповідно викликає сумнів в неупередженості судді по відношенню до ОСОБА_1 при вирішенні даного спору. У нього сформувалось враження, що станом на сьогодні суддя Калмикова Ю.О. вже сформувала думку про те, що рішення має бути ухвалене на користь матері ОСОБА_4 , а тому розгляд справи носить лише формальний характер без реального повного, об`єктивного і всебічного дослідження обставин справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.06.2024 р. справу передано до канцелярії суду для визначення складу суду для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді, так як суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлено відводу.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

У заяві про відвід заявник просив розглядати цю заяву з повідомленням та у відкритому судовому засіданні за обов`язкової участі його та/або його представника.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Суд вважає, що підстав для вирішення заяви про відвід судді Калмикової Ю.О. у судовому засіданні з повідомленням учасників справи немає у зв`язку з таким.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство України надає можливість винятково на розсуд суду розглядати питання про відвід іншому судді або з повідомленням учасників справи, або без такого повідомлення.

Бажання учасника особисто або з його представником приймати участь у розгляді заяви про відвід в цій ситуації не має визначального значення.

Суд враховує, що заява про відвід судді Калмикової Ю.О. складена на дев`яти аркушах, заявник мав можливість викласти в ній абсолютно всі доводи, які на його думку заслуговують на увагу.

У провадженні судді Калмикової Ю.О. знаходиться справа за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини. Наказне провадження є спрощеною формою вирішення судом таких питань.

Згідно з ст. 40 ч.7 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів.

ОСОБА_1 у своїй заяві про відвід судді зазначив, що він проживає у м. Києві, але суду невідомо, чи він має бажання особисто прибути в судове засідання в м. Чернівці, чи прийняти участь в засіданні в режимі відео конференції. Відповідно для дотримання судом дводенного строку та враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне проводити розгляд заяви про відвід без повідомлення ОСОБА_1 та/або його представника, та без їх особистої участі.

Суд, ознайомившись з доводами заяви про відвід судді Калмикової Ю.О., приходить до такого висновку.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, якою визначена заборона повторної участі судді в розгляді справи.

Незалежність і недоторканність суддів гарантують ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 листопада 1997 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до рішенням ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року, наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Feyv.Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28, 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» від 28 жовтня 1998 року (Wettstein v. Switzerland) п. 42).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43). Також, щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Що стосується розгляду суддею Калмиковою Ю.О. справи за участю тих самих осіб про стягнення аліментів та наявність, на думку ОСОБА_1 , у неї наперед сформованої позиції у даній справі без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, то суд зазначає, що нормами Цивільного процесуального кодексу України не передбачено обмеження участі судді у спорах між тими ж особами в іншій справі, так само це не є підставою для відводу судді.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 липня 2020 року (провадження №14-448цс19), наказне провадження, як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника. Процес доказування для першого починається з моменту подання заяви про видачу судового наказу та закінчується прийняттям цієї заяви судом, тоді як для боржника цей процес розпочнеться, якщо він вирішить подати заяву про скасування судового наказу після отримання копії останнього. Звернення до суду із заявою про видачу судового наказу є правом, а не обов`язком особи, якій належить право вимоги, а також органів і осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 1 ст. 165 ЦПК України також передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Тому, суд звертає увагу на особливості наказного провадження у цивільному процесі. Суддя видає наказ на підставі поданих документів та не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. В порядку наказного провадження судом вирішується лише конкретно визначений законом перелік вимог, судовий наказ не може бути виданий судом по вимогах, які прямо не зазначені в законі, судовий наказ видається без судового розгляду, без виклику боржника та стягувача у судове засідання, без заслуховування їх пояснень. Змагання сторін у межах гласного вирішення справи, під час якого сторони наводять доводи, покликані підтвердити їх правоту, спростувати аргументи протилежної сторони, відсутні. Наказ суду ґрунтується на поданих заявником документах, на повідомлених ним доводах, покликаних переконати суд у тому, що підстави для звернення до суду з позовом відсутні.

За таких обставин, суд робить висновок про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності та неупередженості судді, що суддя має пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи, судом не встановлено інших, передбачених законом, підстав для відводу судді Калмикової Ю.О., суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.33,36,40 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Чернівці Калмикової Ю.О. по справі 727/5611/24 відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: