Справа № 548/45/24
Провадження №2/548/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської областів складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Калініченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду м. Хорол у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23.10.2023 року з вини відповідача ОСОБА_2 , транспортному засобу ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , завдано технічних пошкоджень. Тим самим, в наслідок ДТП, позивачу, як власнику транспортного засобу, заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 85 476, 06 грн. з яких 51 800, 00 грн. відшкодовано страховою компанією відповідача СГ «ТАС» за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200, 00 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача. Позивач вказує, що залишок не відшкодованого матеріального збитку який має бути відшкодований відповідачем складає 33 626, 06 грн. та 4 000, 00 грн. витрат на залучення позивачем суб`єкта оціночної діяльності. Крім того позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду завдану адміністративним правопорушенням в сумі 15 000, 00 грн. та судові витрати: судовий збір у сумі 986, 40 грн.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 11.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до підготовчого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року відкладено судове засідання.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року відмовлено у прийнятті відзиву та повернути його відповідачу та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме щодо стягнення матеріального збитку завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригодив сумі 33 626, 06 грн. та підтримала задоволення решти позовних вимог та просила розглянути справу за її з представником - адвокатом Павелком Р.С. відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за їх з представником за дорученням ОСОБА_3 відсутності, позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2023 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 в м.Хорол Лубенського району Полтавської області по Шевченка, 36/7, керуючи автомобілем Renault Kangoo державний номерний знак НОМЕР_2 , при повороті ліворуч не надала перевагу в русі автомобілю ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку та допустила зіткнення внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги п. 16.13 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст.124 КУпАП правопорушенням вважається порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно постанови Хорольського районного суду Полтавської області від 14.11.2023 року у справі № 548/2475/23, яка набрала законної сили 25.11.2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу на прибуток держави в сумі 850, 00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, не підлягає доказуванню у цій справі, що розглядається те, що ДТП мало місце і що виникнення ДТП є прямим наслідком допущення водієм ОСОБА_2 порушень ПДР України, які знаходяться у причинному зв`язку з наслідками, що настали, а саме пошкодження транспортних засобів.

Крім того, не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України керування ОСОБА_2 автомобілем Renault Kangoo державний номерний знак НОМЕР_2 під час ДТП, як такий, що не оспорюється учасниками справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Транспортний засіб ВАЗ 21104 державний номерний знак НОМЕР_1 належить позивачу ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та не заперечується сторонами по справі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Renault Kangoo державний номерний знак НОМЕР_2 , а відповідача по справі - ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована в - СГ «ТАС» з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 480 000,00 грн.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

СГ «ТАС» вищевказану дорожньо-транспортну пригоду визнала страховим випадком та відповідно до Старзхового акту№26022/13/923 від 26.12.2023 року виплатила позивачу ОСОБА_1 страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності у розмірі 51 800, 00 грн.за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200, 00 грн.

Згідно висновку експерта ОСОБА_5 від 20.11.2023 року № 175 за наслідками проведення авто товарознавчого дослідження вбачається, що власнику транспортного засобу ОСОБА_1 , заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 85 476, 06 грн.Вартість дослідження склала 4 000, 00 грн.

Згідно ч. 1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ч. 2 ст.22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з вимогами абз. 2 п. 12.1 ст. 12 та п. 37.5 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-IV) компенсувати суму франшизи у повному обсязі має страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована.

Позивач надав докази щодо витрат, які він зробив для відновлення свого порушеного права, у розмірі 85 476, 06 грн., з яких 51 800, 00 грн. відшкодовано страховою компанією відповідача - СГ «ТАС» за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200, 00 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача.

За ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Також суд визнає обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами вимоги позову про стягнення з винної особи - відповідача на користь позивача оплати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 4 000, 00 грн.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно частини другої вказаної статті моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини першої 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою суд визнає втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №6 від 31.03.1995 року слідує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, суд з`ясовує при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

З аналізу вищевказаного слідує, що для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди обов`язковими умовами є вина заподіювача в заподіянні шкоди та встановлення судом причинного зв`язку між діяннями винної особи та суспільно небезпечними наслідками.

Аналізуючи вищевказані норми закону, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача в пошкодженні автомобіля позивачата вважає доведеним позивачем спричинення їй моральної шкоди, яку було завдано їй вищевказаними протиправними діями відповідача, що призвело до значного емоційного стресу у зв`язку із фактом нанесення цих пошкоджень.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнала позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Суд враховує стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, характер та тривалість немайнових втрат, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини (справи «Харук та інші проти України», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Новоселецький проти України») та з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за доцільне та можливе позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення моральної шкоди задоволити частково, а саме у часткове відшкодування завданої моральної шкоди слід стягнути із відповідача на користь позивача кошти в сумі 10 000, 00грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 986, 40 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 1-14, 76-81, 141, 209-211, 213, 216, 221, 228, 229, 235, 240-242, 258, 259,263-265,268, 354,355 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 франшизу в сумі 3 200, 00 (три тисячі двісті гривень 00 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 витрати на визначення розміру матеріального збитку - за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в сумі 4 000, 00 (чотири тисячі гривень 00 копійок) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 судовий збір в сумі 986, 40 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ,

Представникипозивача адвокат Павелко Руслан Сергійович, юридична адреса: м.Хорол Лубенського району Полтавської області, вул. 1 Травня, буд. 8"Б" оф.1,

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ,

Представникивідповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 22.07.2024 року.

Суддя: Н.С.Миркушіна