ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м.Суми

Справа №585/3256/21

Номер провадження 22-ц/816/625/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Глущенка Віталія Вікторовича

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року, в складі судді Цвєлодуб Г.О., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 24 листопада 2023 року,

в с т а н о в и в:

08 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, уточнивши який просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 136000 грн грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 2017 року випуску, об`єм двигуна 1395 см.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 17 травня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2021 року по справі № 585/2679/21 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

У період шлюбу ними у власність було набуто спільне сумісне майно VOLKSWAGEN JETTA 2017 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1395 см. куб., який зареєстрований за ОСОБА_2 13 листопада 2021 року вказаний автомобіль було перереєстровано на іншу особу, однак вона згоди відповідачу на відчуження належного їм на праві спільної сумісної власності автомобіля не давала. За повідомленням суб`єкта оціночної діяльності ПП «Роменекс-Л» №119 від 25 листопада 2021 року можливий розмір ринкової вартості легкового автомобіля (седан-В") VOLKSWAGEN JETTA 2017 року випуску, об`єм двигуна 1395 см.куб. може складати 272000 грн, а тому з відповідача на її користь підлягає стягненню 136000 грн компенсації вартості 1/2 частки цього автомобіля

20 грудня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення на його користь грошових коштів в сумі 250000 грн в рахунок компенсації від вартості продажу легкового автомобіля марки ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що під час шлюбу ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу транспортного засобу 3247/2021/2549887 від 02 квітня 2021 року було продано вказаний автомобіль за ціною 500000 грн, відповідачка розпорядилась грошима на власний розсуд та не у інтересах сім`ї, письмової згоди чоловіка щодо продажу автомобіля також не отримувала, домовленості про добровільний поділ спільного майна досягнуто не було.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року первісний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію 1/2 частки дійсної вартості транспортного засобу «VOLKSWAGEN JETTA», 2017 року випуску, об`єм двигуна 1395 куб.см, у сумі 136000 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Глущенко В.В., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 н його користь 250000 грн в рахунок компенсації від вартості продажу легкового автомобіля марки ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , а також відшкодувати документально підтверджені судові витрати.

Вважає, що справа розглянута однобічно, рішення прийняте судом без надання належної оцінки поданим ним доказам. Зазначає, що з матеріалів справи вбачається та встановлено судом у ході допиту свідків у справі, що при укладенні договору купівлі-продажу спірного транспортного засобу продавець не отримала письмової згоди другого із подружжя на відчуження цього спільного майна подружжя, яка є обов`язковою згідно ст. 65 СК України.

Вказує про допущене судом процесуальне порушення при допуску до участі у справі представника позивача ОСОБА_3 , який не має прав на заняття адвокатською діяльністю.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає обґрунтованим висновок суду про доведеність належними доказами факту безпосереднього продажу автомобіля ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , самим ОСОБА_2 та вирішені ним самостійно всіх фінансових питань. Доводить, що коштів від продажу цього автомобіля безпосередньо не отримувала та без відома другого із подружжя не розпоряджалася їх спільним майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони належним чином повідомлені, проте в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 17 травня 2014 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Відділі ДРАЦС по місту Ромни реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №79 (т. 1, а.с. 5).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 20 вересня 2021 року по справі № 585/2679/21 прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (т. 1, а.с. 7).

07 квітня 2021 року за ОСОБА_2 було зареєстровано автомобіль VOLKSWAGEN JETTA 2017 року випуску, білого кольору, об`єм двигуна 1395 см куб., що підтверджується повідомленням ТСЦ МВС № 5944 № 31/18/5944-М-13 від 02 листопада 2021 року (т. 1, а.с. 8).

Згідно інформації ТСЦ МВС №5944 13 листопада 2021 року зазначений автомобіль було перереєстровано на праві власності за іншою особою (т. 1, а.с. 40-41).

Відповідно до проведеного аналізу ринку транспортних засобів ПП «Роменекс-Л» встановлено: можливий розмір ринкової вартості легкового автомобіля (седан-В) VOLKSWAGEN JETTA,2017 року випуску, об`єм двигуна 1395 см куб., що належить ОСОБА_2 , станом на 25 листопада 2021 року, може складати: 272000 грн (т. 1, а.с. 43-45).

Згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу 3247/2021/2549887 від 02 квітня 2021 року, ОСОБА_1 було продано ОСОБА_5 легковий автомобіль марки ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ціна транспортного засобу згідно вказаної угоди 500000 грн (т. 1, а.с. 61-62).

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 7959/21/002529 від 13 листопада 2021 року автомобіль VOLKSWAGEN JETTA, 2017 року випуску, об`єм двигуна 1395 см куб., був проданий ОСОБА_2 та придбаний ОСОБА_6 за ціною 10000 грн (т. 1, а.с. 129-132).

За матеріалами справи та у ході судового розгляду при допиті позивача та відповідача судом першої інстанції встановлено, що при укладенні договорів купівлі-продажу вказаних вище транспортних засобів, кожен із продавців від другого із подружжя ОСОБА_7 письмової згоди на укладення договору купівлі-продажу не отримував, що сторонами у справі не заперечувалось, отже ст. 82 ЦПК України така обставина окремому доказуванню не підлягає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що орієнтовно у листопаді 2021 року він, за домовленості із сином, ОСОБА_8 , вирішили придбати автомобіль із аукціону США. Знайшовши за оголошеннями автомобіль, що їх влаштував за ціною, вони попередньо домовившись, зустрілись з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , до цього з ним знайомі не були. У гаражі вони оглянули технічний стан автомобіля VOLKSWAGEN JETTA, 2017 року випуску, який на час огляду знаходився без переднього бамперу та капоту, однак усі внутрішні агрегати автомобіля знаходились у задовільному робочому стані та їх технічний стан авто влаштував, а тому вони також домовились за ціну. Через декілька днів вони утрьох зустрілись біля Сервісного центру МВС (колишнього МРЕО) у м. Ромни, куди ОСОБА_7 приїхав на вказаному авто, на якому вже був встановлений передній бампер та капот, тобто візуально загалом машина була у задовільному стані. До укладення договору ОСОБА_2 пройшов техогляд авто у експертній фірмі, однак чого оціночну вартість авто експерт визначив у 10000 грн йому невідомо, оскільки він до цього процесу не втручався, основними питаннями займався його син для якого фактично машину купували. Далі вони уклали договір купівлі-продажу і оформили у його у СЦ МВС, однак ОСОБА_1 або будь-якої іншої дівчини із ними трьома разом не було, та при укладанні договору не було, доручень або письмової згоди на продаж спільного майна подружжя також від останньої не було. Про те, що автомобіль є спільним майном подружжя ОСОБА_9 їм із сином не повідомляв. Щодо реальної вартості автомобіля VOLKSWAGEN JETTA, 2017 року випуску, яку вони сплатили при купівлі суду пояснив, що вони з ОСОБА_9 мали усну домовленість про те, що він ( ОСОБА_6 ) у рахунок ціни договору укладе договір купівлі-продажу належного йому автомобіля Шкода, який вони оцінили у 3000 доларів США, а різницю вартості доплатить його син, що ними і було зроблено. На сьогодні цей автомобіль вже проданий за 7900 доларів США, користувались ним орієнтовно два роки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 надав суду показання, що він разом із ОСОБА_2 , за усною домовленістю, в складчину купили з аукціону США автомобіль ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, витратили десь із митним оформленням, доставкою та деталями для ремонту суму 10000 доларів США. Довірив свої кошти ОСОБА_9 , бо знав що він тривалий час займається купівлею автомобілів із закордонних аукціонів і розуміється на цьому, мав намір заробити на перепродажу автомобіля після його ремонту. Після доставки машини ТОYОТА САМRY оформили її на ОСОБА_1 (дружину ОСОБА_9 ), оскільки ОСОБА_9 цього ж року вже продавав автомобіль і хотів уникнути податку, а він йому довіряв у цих питаннях, хоча зараз вже розуміє, що міг взагалі ніяких коштів від продажу авто не отримати, оскільки доказів, що він також давав ОСОБА_9 кошти на купівлю та ремонт автівки у нього на той час не було. Далі вони відремонтували автомобіль, поставили на облік і десь рік ОСОБА_2 їздив на ньому та не намагався самостійно його продати, щоб виручити чи повернути йому хоча б ті гроші, що він витратив. Зрозумівши, що він може взагалі не повернути свої гроші, самостійно зайнявся пошуком покупців. Знайшов покупця з м. Буча Київської області, до якого домовився приїхати на автомобілі ТОYОТА САМRY до Бучі, і якщо йому сподобається автомобіль, то одразу оформити купівлю-продаж, це було орієнтовно восени 2020 року, точніше не пам`ятає. До м. Бучі поїхали на двох авто: ОСОБА_9 із дружиною та він із дружиною. Автомобіль покупцю сподобався, тому вони одразу пройшли там по місцю техогляд та уклали договір купівлі-продажу, при деяких процедурах, при перереєстрації авто, була присутня дружина ОСОБА_11 , як власник транспортного засобу, а вже під час розрахунку із покупцем вона чекала їх у машині. Вони удвох з ОСОБА_9 отримали гроші за машину від покупця, які вони поділили між собою згідно внесених часток при купівлі, а ОСОБА_1 гроші у руки або під розписку, чи іншим способом, за проданий автомобіль не отримувала, у цей час знаходилась десь поряд та у грошові відносини не втручалась. За машину вони отримали близько 20000 чи 19000 дол. США, точніше не пам`ятає, більше з ОСОБА_9 не підтримував спілкування з того часу.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 , суду пояснила, що її чоловік ОСОБА_10 разом із ОСОБА_2 у складчину купили з США автомобіль ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, відремонтували її і ОСОБА_2 їздив на ній, оформили авто на ОСОБА_1 , через рік продали, гроші поділили між собою ОСОБА_9 та її чоловік, вона була присутня при продажу, а ОСОБА_1 поряд у цей час не була і гроші за продану машину їй покупець авто не передавав, продали машину десь за 20000 чи 19000 доларів США.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_13 , пояснив, що ОСОБА_2 звернувся до сервісного центру з приводу переоформлення автомобіля VOLKSWAGEN JETTA 2017 року випуску. Перереєстрація здійснювалась без огляду транспортного засобу на підставі наданих документів, суб`єкт господарювання сам оцінив технічний стан і вартість авто, надані ТОВ «Прайм.Бро» документи відповідають вимогам, визначених у ПКМУ № 1388, ціна у договорі визначена нижчою, ніж ринкова, у акті технічного огляду не зазначено технічний стан авто, але у ці обставини при оформленні автомобіля працівники СЦ МВС не уповноважені втручатись і здійснюють переоформлення машин на підставі поданих документів.

За клопотанням сторони відповідача за первісним позовом був допитаний у якості свідка відповідач ОСОБА_2 , який суду пояснив, що на початку 2020 року, коли вони були у шлюбі з ОСОБА_14 , придбали з аукціону США автомобілі: ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску їй у користування, а ОСОБА_15 , 2017 року випуску йому у користування, за спільні кошти сім`ї. При цьому, коли ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу, остання йому побила авто ОСОБА_15 , пошкодила крило та ще якісь зовнішні деталі. Надалі він авто відремонтував і потім зареєстрував, а на момент продажу машина взагалі була у технічно несправному стані, оскільки він потрапив у ДТП приблизно в жовтні 2021 року, не фіксував таке ДТП у поліції, бо в`їхав у селі в дерево, у зв`язку із чим продав автомобіль за 10000 грн. При цьому вони, у шлюбі з ОСОБА_16 , купили авто VOLKSWAGEN ОСОБА_17 , 2017 року випуску, приблизно за 2000 тис. доларів із аукціону у США, також десь 1500 дол. коштували митні платежі та доставка до України, ремонт авто коштував приблизно 1500-2000 дол., десь загалом 7000 дол. У листопаді 2021 року розміщував оголошення про продаж авто вартістю 10000 дол., оголошення було розміщено на сайті до пошкодження у ДТП, а реальна вартість пошкоджень була більше ніж 10 тис. грн. На продаж автомобіля ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, він згоди не надавав, а його дружина продала його самостійно, витративши кошти на власні потреби, а не на користь родини.

За клопотанням сторони позивача за первісним позовом була допитана у якості свідка позивач ОСОБА_1 , яка суду пояснила, що у період шлюбу із максимом його основною діяльністю та заробітком було придбання автомобілів із закордонних аукціонів, їх ремонт та подальший перепродаж, цей заробіток йшов як на потреби родини, так і на подальші витрати у цей бізнес, а вона йому надавала допомогу в цій діяльності, оформлювала документи, шукала запчастини та інше, тобто можна вважати, що це був такий спільний сімейний бізнес, однак вона у грошові питання не втручалась, бо ОСОБА_9 довіряла. Дійсно у період шлюбу вони придбали за спільні родинні кошти машини ОСОБА_15 та ТОYОТА САМRY, у купівлі останньої машини вклав кошти і ОСОБА_18 , але його частку вкладу не знає. Після доставки машини ТОYОТА САМRY її було оформлено як власника, оскільки ОСОБА_9 і до цього так робив раніше. Після ремонту цієї машини десь через рік по купівлі, восени 2020 року вони із чоловіком та ОСОБА_18 із дружиною, поїхали її продавати до м. Буча Київської області, бо так захотів покупець. По приїзду у місцевому сервісному центрі в Київській області вони продали ТОYОТА САМRY, вона була присутня при процедурах оцінки та переоформлення машини як власник, ставила свої підписи, але загалом усі питання по продажу вирішували її чоловік із ОСОБА_19 , будь-якого письмового дозволу на продаж спільного майна подружжя при цьому вона не підписувала, бо не знала, що у цьому є потреба. При отриманні грошей від покупця за ТОYОТА САМRY вона не була присутня, там були ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , а вона чекала у машині. Після отримання грошей за авто ОСОБА_9 та ОСОБА_18 поділили їх між собою, вона від продажу машини ніяких грошей не отримувала. У грошових питаннях вона ОСОБА_9 довіряла, а усі прибутки, отримані від продажу машини, вважала спільним бюджетом родини і розраховувала, що вони ідуть на подальший розвиток спільного бізнесу та на утримання родини. Вже після розлучення їй стало відомо, що ОСОБА_9 на сайті оголошень виставив оголошення про продаж ОСОБА_15 , який ними придбаний у шлюбі та за спільні кошти подружжя, а тому звернулась до суду із позовом, про поділ спільного майна подружжя. До початку розгляду її позову судом ОСОБА_9 продав ОСОБА_15 , однак при продажу від неї також письмової згоди на розпорядження спільним майном подружжя, придбаним у шлюбі не отримував.

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення компенсації від вартості продажу автомобіля марки ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , який був спільним сумісним майном сторін, суд першої інстанції виходив з того, що в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України ним не було доведено факту продажу ОСОБА_2 цього автомобіля без його згоди та використання отриманих коштів для власних потреб, а не в інтересах сім`ї.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За приписами ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічні приписи містить ч.ч. 1, 2 ст. 60 СК України, відповідно до якої майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 3 ст. 61 СК України)

Згідно із ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Зі змісту роз`яснень п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Згідно із ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Виходячи із встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про те, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2014 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя придбали автомобіль ТОYОТА САМRY, 2019 року випуску, д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який було зареєстровано за ОСОБА_1 , але є спільним майном подружжя.

У подальшому, у період шлюбу сторін, цей автомобіль було продано за договором купівлі-продажу транспортного засобу від 02 квітня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . При цьому письмова згода ОСОБА_2 на відчуження транспортного засобу не надавалась, однак матеріалами справи та показами свідків підтверджено, що як первісна реєстрація вказаного автомобіля, так і подальший його продаж було здійснено за спільної участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 як подружжя, однак ОСОБА_1 при вчиненні цих правочинів не займалась вирішенням фінансових питань, цим займався ОСОБА_2 , вона безпосередньо за продаж машини грошові кошти не отримувала та без відома другого із подружжя не розпоряджалась їх спільним майном.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про допуску до участі у справі представника по довіреності позивача ОСОБА_20 ОСОБА_3 , який не має прав на заняття адвокатською діяльністю, оскільки спочатку ухвалою Роменського міськрайонного суду від 29 листопада 2021 року згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України цей спір визначений як малозначний, тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження (т. 1, а.с. 46) і відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у такій справі може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Після надходження зустрічної позовної заяви було здійснено 22 лютого 2022 року перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження у об`єднаній цивільній справі, в розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т. 1, а.с. 97).

Європейський суд з прав людини зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування судового рішення в оскаржуваній частині під час апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Глущенка Віталія Вікторовича залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16 листопада 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина