Справа № 162/738/24
Провадження № 2/162/220/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року селище Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

представника позивача Антіховича В.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, -- приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боберська Оксана Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

1. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

Позов ОСОБА_1 надійшов до Любешівського районного суду Волинської області 27 серпня 2024 року.

Ухвалою від 02 вересня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Підготовче провадження у справі закрито 04 листопада 2024 року.

У судовому засіданні 04 грудня 2024 року брав участь представник позивача адвокат Антіхович В.В.

Справу розглянуто 26 грудня 2024 року у відсутності її учасників.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом 26 грудня 2024 року не здійснювалось.

2. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 просить визначити йому три місяці додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини по смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтуванні позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Спадкодавець залишив заповіт, яким заповів ОСОБА_1 п`ять земельних ділянок та майновий пай у СГПП «Дружба» у селі Зарудчі Любешівського району Волинської області. Про заповіт позивач дізнався у 2022 році, знайшовши його у документах покійного.

Представник позивача у судовому засіданні Антіхович В.В. позов підтримав.

3. Стислий виклад позиції відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Любешівська селищна рада у заяві від 01 жовтня 2024 року просила розглянути справу без участі представника відповідача, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Боберська О.А. будь-яких заяв по суті справи не подала.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно із свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни Полтавської області.

Заповітом від 18 лютого 2015 року спадкодавець ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 п`ять земельних ділянок та майновий пай у СГПП «Дружба» на території Зарудчівської сільської ради Любешівського району Волинської області.

У відповідь на запит суду Любешівська державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа по смерті ОСОБА_2 не заведена.

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно згадані у заповіті земельні ділянки рахуються за спадкодавцем ОСОБА_2 .

У заяві від 09 грудня 2024 року син спадкодавця ОСОБА_3 повідомив суд, що обізнаний із заповітом батька. Дружина спадкодавця ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 не звертався із заявою про прийняття спадщини по смерті батька.

У заяві від 10 грудня 2024 року онука спадкодавця ОСОБА_5 повідомила суд, що обізнана із заповітом ОСОБА_2 , із заявою про прийняття спадщини по його смерті не зверталася.

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно з статтями 1216, 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до статті 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з частиною першою статті 1235 ЦК заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1272 ЦК, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 Верховний Суд виснував, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23 зробила висновок, що необізнаність про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини лише для осіб, які не є спадкоємцями першої черги або кожної наступної черги, у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом.

6. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, законодавство, суд констатує наявність підстав для задоволення позову. При цьому суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_1 не входить у коло спадкоємців першої черги за законом по смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

Оговорюючи питання поважності причин пропуску позивачем звернення із заявою про прийняття спадщини, суд також бере до уваги введення в Україні воєнного стану у зв`язку з широкомасштабним збройним вторгненням Російської Федерації. Вказана обставина вимагає від органів влади, юридичних, фізичних осіб постійних додаткових зусиль для організації безпечного середовища та негативно впливає на реалізацію цивільних прав.

7. Питання розподілу судових витрат.

Позивач при подачі позовної заяви сплатив 1211,20 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач разом з позовом заявив про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

8. Висновок суду щодо позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 три місяці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась по смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Лубни Полтавської області.

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 рахувати з дати набрання цим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Любешівська селищна рада, 44201, селище Любешів Камінь-Каширського району Волинської області, вулиця Незалежності, 53, .

Суддя В.Д. Глинянчук