Провадження № 2/183/1743/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання Чабаненка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейбокс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейбокс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 83 012,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 05 травня 2022 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено вирок у справі № 183/9180/21 стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яким відповідачів визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України. Указаним вироком установлено нанесення відповідачами матеріальної шкоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Пейбокс» на суму 83 012,20 грн. Цивільний позов у кримінальному провадженні представником потерпілого не заявлявся. Відповідачі станом на день подачі позовної заяви матеріальну шкоду позивачу у добровільному порядку не відшкодували, а тому позивач вимушений звернутись з цим позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 січня 2024 року справу передано за територіальною підсудністю на розгляд до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2024 року позовна заява залишалась без руху.

Ухвалою суду від 08 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями до суду не зверталися, відзиву на позов не подали.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом установлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року у справі № 183/91808/21 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 визнано винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання кожному.

Згідно з фабулою злочину, встановленого вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року у справі № 183/91808/21, 29 серпня 2021 року у вечірній час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено, на території м. Новомосковська Дніпропетровської області Дубінін Валерій Валерійович зустрів ОСОБА_2 та під час розмови у них виник спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення платіжного терміналу IBOX (кіоск самообслуговування TEX 1000) з грошовими коштами, що перебуває у тимчасовому володінні та користуванні (оренді) ТОВ «ПЕЙБОКС», який знаходиться у приміщенні перед входом до магазину «АТБ» за адресою: Дніпропетровська область, м: Новомосковськ, вул. Гетьманська, 16. 30 серпня 2021 року о 02 годині 15 хвилин відповідачі, реалізуючи свій спільний прямий умисел, підійшли до будинку АДРЕСА_1 , де в приміщенні перед входом до магазину «АТБ» на підлозі стояв платіжний термінал IBOX (кіоск самообслуговування TEX 1000), . що перебуває у тимчасовому володінні та користуванні (оренді) ТОВ «ПЕЙБОКС». Далі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, викрали з вказаного приміщення платіжний термінал IBOX (кіоск самообслуговування ТЕХ 1000), вартістю 37 747 гривень 20 копійок, в середині якого знаходився сейф, відведений для тимчасового зберігання грошових коштів, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 45 265 гривень 00 копійок. З викраденим майном відповідачі з місця скоєння злочину втекли, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ТОВ «ПЕЙБОКС» матеріальну шкоду на загальну суму 83 012 гривень 20 копійок.

У вказаному кримінальному провадженні позивача ТОВ «Пейбокс» було визнано потерпілим.

Указаним вироком установлено факт завдання матеріальної шкоди потерпілому ТОВ «Пейбокс» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом викрадення належного товариству майна, а саме шляхом незаконного таємного викрадення платіжного терміналу IBOX (кіоск самообслуговування ТЕХ 1000), вартістю 37 747 гривень 20 копійок, в середині якого знаходився сейф, відведений для тимчасового зберігання грошових коштів, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 45 265 гривень 00 копійок.

Крім того, зі змісту вироку вбачається, що ТОВ «Пейбокс» цивільний позов в рамках розгляду вказаного кримінального провадження не заявляло.

Одночасно з цим, указаним вище вироком визначено долю речових доказів, зокрема дві купюри номіналом одна тисяча гривень Національного банку України, кожна, з номерами «АД8773043» та «АИ8377473», що знаходяться в спец. пакеті SUD11452009, і передані в Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Дніпропетровській області, повернуті за належністю потерпілому ТОВ «ПЕЙБОКС».

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Ст. 55 Конституції України передбачається, що кожному гарантується право на судовий захист.

У пункті 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

У силу положень ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Ураховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що обґрунтування позовних вимог в частині завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок злочинних дій відповідачів знайшло своє об`єктивне підтвердження у ході розгляду справи, а відтак наявні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивача завданої матеріальної шкоди, у той же час ураховуючи повернення позивачеві як потерпілому вироком суду 2000 грн. (речових докази), суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 81 012,20 грн.

У порядку положень ст. 141 ЦПК України, та в силу п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону «Про судовий збір», відповідно до якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору при поданні позову до суду, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 274-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейбокс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейбокс» матеріальну шкоду в розмірі 81 012 (вісімдесят одна тисяча дванадцять) гривень 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з кожного окремо, на користь держави судовий збір по 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Учасники справи:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Пейбокс», , юридична адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 3;

- ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Рішення суду складено та підписано 29 липня 2024 року.

Суддя Г.Є. Майна