Справа №:755/5175/24
Провадження №: 2-ві/755/26/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого судді Хромової О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до

ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2024 року справу передано на розгляд судді Коваленко І.В.

16 травня 2024 року (вхід. від 20 травня 2024 року, № 28710) позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про відвід судді Коваленко І.В.

На обґрунтування заяви про відвід судді позивач посилається на те, що 22 березня 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Защук В.В., у підсистемі «Електронний суд» сформовано та подано позовну заяву, при цьому, позовну заяву з додатками у паперовому вигляді додатково направлено на поштову адресу суду. Також, 08 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» його представник - адвокат Защук В.В., направила до суду заяву з вимогою переведення усіх матеріалів справи № 755/5175/24 в електронний вигляд та надання адвокату

Защук В.В. доступу до таких матеріалів для ознайомлення в електронному вигляді за допомогою засобів підсистеми «Електронний суд». Станом на дату звернення із заявою про відвід судді у підсистемі «Електронний суд» відсутні процесуальні документи, крім позовної заяви та протоколу авторозподілу судової справи між суддями.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 вважає, що суддею Коваленко І.В. порушено приписи частини першої статті 187 ЦПК України, оскільки не постановлено ухвали про відкриття провадження у справі у встановлені законом строки, що створює тривале порушення прав позивача на судовий захист та звернення до суду та порушення інтересів малолітніх дітей. Зазначає, що якби суд своєчасно розглянув справу, то вже б вирішувалося питання про всиновлення дітей дружиною позивача та діти б мали повноцінну сім`ю не лише фактично, а й юридично. Вважає, що суддя умисно не відкриває провадження у справі з метою затягування розгляду справи, оскільки суддю могла якимось чином зацікавити відповідачка, можливо, неправомірною вигодою.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає, що суддею Коваленко І.В. не дотримано принципи верховенства права, розумності строків розгляду справи, чим порушено приписи статті 129 Конституції України, що викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Коваленко І.В.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 28 травня 2024 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, визнано необґрунтованою. Передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

У порядку автоматизованого розподілу справ між суддями від 30 травня 2024 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від

09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту

1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Коваленко І.В. у вирішенні спору в даній справі позивачем не надано.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу.

З матеріалів справи встановлено, що 22 березня 2024 року (вхід. від 22 березня 2024 року

№ 16832) ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Защук В.В., що діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 21 березня 2024 року серії АХ № 1175454, виданого адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально, звернувся через систему «Електронний суд» до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав. Позовну заяву з додатками повторно направлено засобами поштового зв`язку на поштову адресу Дніпровського районного суду міста Києва 22 березня 2024 року (вхід. від 26 березня 2024 року № 17125).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня

2024 року позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.

На виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності справи, 27 березня 2024 року суд звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи із запитом про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) особи ОСОБА_2 .

Згідно інформації від 01 квітня 2024 року № 109889882 щодо реєстрації місця проживання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ІТС «Реєстр територіальної громади міста Києва» за введеним запитом такої людини не знайдено.

У порядку частини восьмої статті 187 ЦПК України суддею зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 04 квітня 2024 року № 526964, зареєстроване місце проживання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено.

04 квітня 2024 року судом направлено запит до Бобровицької міської ради Чернігівської області щодо доступу до персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади, стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 травня 2024 року судом повторно направлено запит до Бобровицької міської ради Чернігівської області щодо доступу до персональних даних, що містяться в реєстрі територіальної громади, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаний запит отримано представником Бобровицької міської ради Чернігівської області

23 травня 2024 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що міститься в матеріалах справи.

Станом на 31 травня 2024 року матеріали справи № 755/5175/24 відповіді на вказаний запит не містять.

Отже, за умовами частини п`ятої статті 36 ЦПК України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв`язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, заявник не звільнений від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, на виконання вимог частин шостої-восьмої статті 187 ЦПК України, з метою визначення підсудності даної справи, судом вчинено ряд запитів для встановлення зареєстрованого місця проживання фізичної особи ОСОБА_2 , а тому вказані заявником обставини стосуються незгоди позивача з прийнятими суддею Коваленко І.В. процесуальними рішеннями та діями суду у порядку досудової підготовки справи, що не є правовою підставою для відводу відповідно до приписів статті 36 ЦПК України. Підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб`єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого

ОСОБА_1 відводу судді Коваленко І.В. від розгляду справи № 755/5175/24, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді, поданої в межах цивільної справи № 755/5175/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей виконавчого комітету Руськополянської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про позбавлення батьківських прав, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України та в строки встановлені статтею 354 ЦПК України.

Суддя О.О. Хромова