П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року

м. Рівне

Справа № 296/7985/23

Провадження № 22-ц/4815/1063/24

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Тимощук О.Я.

Додаткове рішення суду першої інстанції

ухвалено 24 червня 2024 року у м. Рівне

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Арапова Олександра Олександровича на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області; про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в с т а н о в и в:

У лютому 2023 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі ГУНП в Рівненській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області; про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року позов ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог,: Держава Україна в особі державного органу Головного управління Державної казначейської служби України в Рівненській області; про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 436 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану оплатою наданої правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 558/50/23 в розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073 гривні 60 копійок.

Дане рішення суду оскаржено представником позивача адвокатом Араповим О. О. в апеляційному порядку, де він просив скасувати рішення суду першої інстанції від 23 травня 2024 року в частині задоволених позовних вимог щодо суми моральної шкоди у розмірі 5000 гривень та витрат на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 гривень та 19200 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої оплатою наданої правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення № 558/50/23; стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2024 року заяву представника позивача - адвоката Арапова О.О. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення адвокат Арапов О.О. вказує, що дане рішення є необгрунтованим та таким, що містить висновки, які не відповідають обставинам справи, постановленим з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник зазначав, що судом не було вказано, в чому саме виразилась неспівмірність заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу та з якими саме розрахунками не погодився суд першої інстанції. Відповідач не звертався до суду з заявою чи клопотанням щодо неспівмірності заявлених до відшкодування судових витрат в рамках даної судової справи, а суд першої інстанції відповідний висновок зробив з власної ініціативи. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вважає, що зазначені витрати повністю підтверджуються укладеним між ним та клієнтом договором, актом прийому-передачі виконаних робіт, детальним описом робіт та копією квитанції про оплату наданих послуг. Вважає, що вказаний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 37500 гривень містить виключно ті роботи, які дійсно були виконані ним під час розгляду справи, тобто є обгрунтованими.

З наведених підстав просив скасувати додаткове рішення суду та ухвалити новее, яким стягнути з ГУНП в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем у ході розгляду справи, в ромірі 37500 гривень.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУНП в Рівненській області просило залишити апеляційну скаргу представника позивача без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Головне управління Державної казначейської служби України в Рівненській області правом подання відзиву на подану апеляційну скаргу не скористалося, хоча про таке право було роз`яснено ухвалою Рівненського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 вересня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Арапова О. О. на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ГУНП в Рівненській області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2024 року в частині розміру стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу змінено, зменшивши до5000 гривень 00 копійок.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Так, на підтвердження факту понесених судових витрат у суді першої інстанції, позивачем були надані для суду попередньої інстанції такі докази: договір №б/н про надання правової допомоги від 24 лютого 2023 року; розрахунок судових витрат у справі №296/7985/23 від 23 травня 2024 року; акт №-23/05 від 23 травня 2024 року здачі-прийняття послуг, квитанція №23/05-2024/К від 23 травня 2024 року; ордер від 24 червня 2023 року (а.с. 82-84, 186-197, т. 1).

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Між тим, надані представником заявника докази не були безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з відповідача, адже, як правильно стверджено судом попередньої інстанції, цей розмір є неспівмірним з огляду на складність справи для адвоката і виконаних ним робіт.

Справа, незважаючи на ціну позову, є відносно нескладною, обрання способу захисту порушеного права, аналіз адвокатом законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вимагало лише незначного обсягу юридичної й технічної роботи.

Також колегія суддів зважає на те, що зазначені представником позивача у розрахунку судових витрат у справі №296/7985/23 від 23 травня 2024 року виконані ним роботи, а саме: підготовка відповіді на відзив, друк, завірення копій додатків та надсилання до суду та іншим учасникам, - це сукупність адвокатської роботи, вчиненої на досягнення лише однієї процесуальної дії, тобто подання відповіді на відзив. Тоді як адвокат для безпідставного збільшення вартості послуг понадміру деталізував кожну дію, яка пов`язана виключно з поданням відповіді на відзив.

Щодо підготовки та подачі двох письмових пояснень засобами електронного зв`язку, то вони не потребували від адвоката значних зусиль та не потребували витрати значної кількості часу, у зв`язку з чим, на переконання колегії суддів, заявлена сума у розмірі 3600 гривень є завищеною.

Очевидно неспівмірними до витраченого часу є й участь адвоката, як він вказує, в трьох судових засідання в суді першої інстанції, за кожне з яких заявлялось до відшкодування по 6 000 гривень та по 2500 гривень за проїзд з місця роботи до суду.

Між тим, як вбачається з протоколу судового засідання від 28 березня 2024 року в якому представник позивача брав участь особисто, судове засідання тривало з 11 год. 43 хв. до 15 год. 05 хв., тобто 3 години 20 хвилин. Судове засідання від 24 квітня 2024 року, де був присутнім представник позивача, тривало з 14 год. 44 хв. до 15 год. 28 хв., тобто близько 45 хвилин. Судове засідання від 23 травня 2024 року тривало з 14 год. 29 хв. до 14 год. 49 хв., тобто 20 хвилин.

Тривалість першого судового засідання більше трьох годин, де представник позивача був присутній особисто, тобто 28 березня 2024 року, не була пов`язана зі складністю справи, а обумовлювалась оголошенням повітряної тривоги, у зв`язку з чим у судовому засідання було оголошено перерву, яка тривала більше трьох годин, тоді як саме судове засідання тривало трохи більше 20 хвилин. Два наступні судові засідання, де був присутнім адвокат Арапов О.О. тривали 1 годину 5 хвилин, відтак участь адвоката в судових засідання не потребувала значних зусиль.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження.

Спонуканням для залишення оскаржуваного додаткового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Арапова Олександра Олександровича залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 червня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук