Справа № 946/2612/24
Провадження № 2/946/2184/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Брошкової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 5/52 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом Ренійської державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно видані на ім`я спадкодавця.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Брошкова І.Г.позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 це її племінники та сини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердила факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало наступне майно:

- 5/104 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 209, виданого 30.04.2005 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради, що також підтверджено відповіддю на запит № 330 від 29.05.2024 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 05.03.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76926191 від 12.05.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_4 являється:

- донька ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 29.08.1952 року Шяуляйським міським бюро РАЦС та факт родинних відносин підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 .

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо

протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- 5/52 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 , виданого 30.04.2005 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради (5/104 часток) та 5/104 часток, які вона фактично прийняла після смерті матері ОСОБА_4 , але юридично не оформила, що також підтверджено відповіддю на запит № 330 від 29.05.2024 року, наданою КП «Ізмаїльське МБТІ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 29.09.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76926193 від 12.05.2024 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_3 відсутня.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_3 являються:

- син ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 07.08.1985 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС;

- син - ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 12.05.1971 року Октябрським райбюро РАЦС м. Караганда.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у

шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2 у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався та постійно за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, тобто вважається таким, який спадщину не прийняв.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 11.09.2002 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_9 , виданий 25.07.2003 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 11.09.2002 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 )в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 та матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 5/52 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 липня 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус