Провадження № 22-ц/812/1310/24
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 серпня 2024 року м. Миколаїв

справа № 760/6734/24

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Царюк Л.М.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

на ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 22 липня 2024 року суддею Шевиріною Т.Д. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю

«Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1

заборгованості за спожиту електричну енергію,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

16 липня 2024 року до Очаківського міськрайонного суду з Березанського районного суду Миколаївської області в порядку пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України надійшла справа за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення зі ОСОБА_1 17914,03 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року у видачі судового наказу відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що згідно інформації, наявної у Єдиному державному демографічному реєстрі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Очаківської територіальної громади не зареєстрована.

З цієї підстави суд вважав за можливе відмовити у видачі судового наказу на підставі частини дев`ятої статті 165 ЦПК України, у зв`язку з неможливістю встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що постачання електричної енергії здійснюється на об`єкт, що знаходиться по АДРЕСА_1 , отже справа підсудна Очаківському міськрайонному суду Миколаївської області.

Крім цього апелянт вказував на неприпустимість спорів про підсудність між судами.

2.Мотивувальна частина

На підставі частини другої статті 369 та пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що згідно даних Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Очаківської територіальної громади не зареєстрована.

Позиція апеляційного суду

З наявних у справі доказів встановлено, що 02 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» та ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Отже, постачання електричної енергії здійснюється на об`єкт, який знаходиться в Очаківському районі Миколаївської області.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів

з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з електропостачання, що надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Таких же висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18.

За приписами статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, питання щодо видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію мають пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

З огляду на вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу у зв`язку з неможливістю встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи боржника (частина дев`ята статті 165 ЦПК України) є помилковим.

Отже, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з передачею справи для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити.

Ухвалу Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

Л.М.Царюк

---------------------------------

Повну постанову складено 22 серпня 2024 року