Справа № 190/552/21
Провадження №2/190/3/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року м.П"ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Фирси Ю.В.,

за участю секретаря Гук С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2022 року залучено до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_5 /а.с.107 Т.2/.

В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з 2012 року по 13 липня 2020 року проживала разом із ОСОБА_7 однією сім`єю, як чоловік та дружина в квартирі АДРЕСА_1 . В період їх сумісного проживання у них народився син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік ОСОБА_7 помер. Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частка житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/3 частка будівлі з надвірними будівлями АДРЕСА_3 ; транспортний засіб марки HONDA S 2000 номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску та транспортний засіб марки BMW М5, номерний знак НОМЕР_2 , 2000 року випуску. У квітні 2021 року вона звернулась до приватного нотаріуса П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. для отримання свідоцтва про право власності на частку рухомого майна, придбаного у період фактичного сімейного життя з померлим. Проте, нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, з посиланням на те, що нею не наданий документ, що підтверджує факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Вона з ОСОБА_7 з 2012 року по 13 липня 2020 року була пов`язана не тільки спільним побутом та бюджетом, але й мали взаємні права та обов`язки один до одного, будували сімейні відносини між собою та іншими членами сім`ї на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги та підтримки.

У узв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт її проживання з ОСОБА_7 , однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , по день смерті ОСОБА_7 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно ОСОБА_7 у 2012 році почав зустрічатись з ОСОБА_4 , згодом у них народився син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 проживав з 2013 року по 2020 рік в найманій квартирі по АДРЕСА_4 без реєстрації. В період з 2012 року по 2016 рік померлий ОСОБА_7 мав епізодичні стосунки з позивачем, які закінчились у 2016 році. 01.11.2016 року ОСОБА_7 придбав квартиру на ім`я свого сина ОСОБА_8 в АДРЕСА_5 в ЖК « Панорама ». Останній оформив вказану квартиру на свого сина саме через недовіру до ОСОБА_4 , він мав сумнів, що остання буде дбати про сина та в подальшому не відчужить вказане майно. Саме з того часу, ОСОБА_7 відібрав у ОСОБА_4 ключі від квартири по АДРЕСА_4 . Крім того, з початку 2019 року ОСОБА_7 мав постійні відносини з ОСОБА_10 та мешкав разом з останньою в орендованій квартирі по АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_7 продовжила мешкати у вищевказаній квартирі. Вона переоформила договір оренди на себе та продовжувала там мешкати до моменту, коли її 15.10.2020 року знайшли мертвою з подругою саме в квартирі. У зв`язку з чим вимоги позивача вважає незаконними та необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просив відмовити.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_11 є її сином, її син з 2000 року проживав у м. Дніпрі. Їй відомо про те, що її син ОСОБА_12 та позивач ОСОБА_4 почали проживати разом після народження дитини ОСОБА_15, тобто з 2012 року. ЇЇ син винаймав квартиру АДРЕСА_6 . Все матеріальне забезпечення їх сім`ї було на її синові. Під час її розмови з сином, останній її повідомляв, що одружуватися з ОСОБА_13 наміру не має, так як йому відомо, що вона його зраджувала, однак проживає разом з нею, оскільки не хотів, щоб його син ОСОБА_15 відчував себе сиротою. ОСОБА_12 часто приїздив до них в гості з онуком ОСОБА_40. 16.10.2016 року ОСОБА_12 придбав квартиру по АДРЕСА_2 , куди переїхала ОСОБА_13 разом з сином ОСОБА_40. ЇЇ син ОСОБА_7 залишився проживати квартирі АДРЕСА_6 . Дійсно її син ОСОБА_12 неодноразово їздив на відпочинок разом з сином та ОСОБА_14 , проте вони відпочивали не як подружжя, у них були вільні відносини, спількувались лише як батьки ОСОБА_15. Крім того, з початку 2019 року ОСОБА_7 мав постійні відносини з ОСОБА_10 та мешкав разом з останньою в орендованій квартирі по АДРЕСА_4 . ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_7 продовжила мешкати у вищевказаній квартирі. Вона переоформила договір оренди на себе та продовжувала там мешкати до моменту, коли її 15.10.2020 року знайшли мертвою з подругою. Після того, як ОСОБА_12 розбився на автомобіля, ОСОБА_14 обманним шляхом заволоділа ключима від квартири її сина, поїхала туди та винесла з квартири все що могла. З часу смерті ОСОБА_12 вони не бачили ні ОСОБА_15 ні ОСОБА_13 та не спілкувались з ними.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що вона познайомилась з ОСОБА_16 влітку 2011 року, ОСОБА_12 привіз її до батьків, як свою дівчину, остання вже була вагітна. З 2012 року її брат ОСОБА_7 орендував квартиру по АДРЕСА_4 , де вони всі разом проживали. Вона бачила як ОСОБА_14 постійно була незадоволена ОСОБА_12 , провокувала його на сварки. Одного разу ОСОБА_13 їй розповіла проте, що ОСОБА_12 купив їй квартиру і вона разом з ОСОБА_40 будуть жити окремо від ОСОБА_12 . Їй відомо, що у 2015 році брат розійшовся з ОСОБА_14 , у них були вільні відносини. В 2016 році ОСОБА_12 купив квартиру по АДРЕСА_2 та оформив її на ОСОБА_15, де і проживала ОСОБА_13 разом з ОСОБА_40, а ОСОБА_12 проживав по АДРЕСА_4 . Спочатку брат проживав там один, а потім за рік до смерті ОСОБА_12 почав проживати з ОСОБА_17 . Знає що ОСОБА_12 мав намір одружити з ОСОБА_17 , навіть придбав для неї обручальне кільце.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що вона приблизно з 2013 року працювала прибиральницею у ОСОБА_4 , яка проживала разом з ОСОБА_11 та їх сином ОСОБА_19 ОСОБА_40 по АДРЕСА_4 . ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проживали однією сім`єю, вели спільний побут, вона їх сприймала як чоловіка та дружину. Приблизно у 2018 році ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_7 та їх син ОСОБА_15 почали проживати в квартирі по вул. Сімферопільській в ЖК «Панорама», яку своєму сину придбав померлий ОСОБА_7 .. Вона продовжувала працювати у сім`ї позивача. У новій квартирі разом з ОСОБА_4 та дитиною ОСОБА_40 проживав і ОСОБА_7 , там були його речі. ОСОБА_4 не працювала, знаходилась вдома, організовувала домашній побут, готувала їжу. Бачила як всі свята вони відмічали разом. В квартиру, де проживала ОСОБА_4 та ОСОБА_7 часто приходив племінник померлого ОСОБА_12 , який грався з ОСОБА_40. Після смерті ОСОБА_7 вона перестала надавати послуги з прибирання. Договір про надання послуг з прибирання складав ОСОБА_12 , вона його лише підписала та їй на руки копія договору не надавалась. Коли саме вона підписала договір про надання послуг з прибирання не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що вона працювала нянею в родинні ОСОБА_11 та ОСОБА_4 . Почала працювати у останніх коли ОСОБА_41 виповнилось 10 місяців та пропрацювала приблизно 8 років. Спочатку родина проживала в квартирі по АДРЕСА_4 , потім придбали нову квартиру, куда і переїхали. Вона приходила до них о 12.00 год. та перебувала до 22.00 год. До них часто приїжали в гості батько та мати ОСОБА_11 , мати залишалась ночувати. Також до них в гості приїжала сестра ОСОБА_12 - ОСОБА_21 разом з сином. ОСОБА_14 розповідала, що коли ОСОБА_15 народився ОСОБА_12 запропонував їй одружитися, але ОСОБА_13 сказала йому, що хоче весілля. За півроку до загибелі ОСОБА_12 , він зателефонував їй та повідомив, що потрібно побути з ОСОБА_40, оскільки він має намір запросити ОСОБА_13 до ресторану та зробити їй пропозицію. Коли вони повернулися з ресторану ОСОБА_13 показала їй обручку, повідомила що наразі думає над пропозицієї одружитися. Після чого їй викликали таксі та вона поїхала додому. У ОСОБА_12 на першому поверсі по АДРЕСА_4 був офіс, в середині якого вона не була. Де зараз ОСОБА_13 з дитиною їй не відомо.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що він знав ОСОБА_12 , мав з ним дружні відносини близько 10 років, оскільки вони працювали разом. Також він знав, що ОСОБА_12 проживав з ОСОБА_13 , та вважав, що вони одружені, оскільки в його присутності ОСОБА_12 дуже чуйно відносився до ОСОБА_13 . З якого періоду вони мешкали разом йому не відомо, обстановку в родині він знає поверхнево, оскільки з ОСОБА_12 зустрічалися переважно на вулиці або на роботі. Також йому відомо, що ОСОБА_12 мав серйозні наміри щодо стосунків з ОСОБА_13 , мав до неї теплі почуття.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, щовін з ОСОБА_12 мав дружні та довірливі відносини ще з 1996р.. Також знає, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 останнім часом фактично не мали стосунків один з одним, а підтримували зв`язок та спілкувалися заради емоційної стабільності спільного сина. Останнім часом ОСОБА_12 з сином приїзджали до нього в гості без ОСОБА_13 , тому він вважав, що повноцінна родина ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приблизно в 2016-2017 році перестала існувати, але йому відомо, що не дивлячись на це, ОСОБА_12 , за життя, надавав ОСОБА_13 достатню фінансову допомогу на утримання їх спільного сина ОСОБА_15 . ОСОБА_13 останнім часом не мала доступу до квартири ОСОБА_12 , але могла потрапити в квартиру після того, як знайомий ОСОБА_12 , передав ОСОБА_13 ключі на місці ДТП. Йому відомо, що ОСОБА_12 останній час був у стосунках з ОСОБА_24 , вони навіть мали розмови за одруження.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що до 2016 року ОСОБА_12 з ОСОБА_13 мешкали в ЖК «Башня», відносини між парою були досить напружені, їй відомо, що спільний побут ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перестали вести ще до того, як перестали співмешкати. ОСОБА_12 повністю забезпечував ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , оплачував їх відпочинок, та навіть придбав квартиру в ЖК « Панорама», куди переїхали ОСОБА_13 та син. Чи були останнім часом особисті відносини з іншими чоловіками у ОСОБА_13 , їй точно не відомо, але з підозрілої поведінки ОСОБА_13 , яка приховувала повідомлення на телефоні, та ніколи не відповідала на вхідні дзвінки на її телефон в присутності сторонніх, вона могла підозрювати, що у ОСОБА_13 є або були відносини з іншими чоловіками. Також їй відомо, що останній рік свого життя ОСОБА_12 мав стосунки та мешкав разом із ОСОБА_17 , але особисто вона познайомилась з ОСОБА_26 лише на похованні ОСОБА_12 . Також вона знає, що ОСОБА_26 після смерті ОСОБА_12 продовжувала жити в тій же квартирі, в якій вони жили з ОСОБА_12 , але через три місяці, при загадкових обставинах, ОСОБА_26 померла.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_28 є його рідною сестрою, остання тривалий час проживала, як дружина та чоловік з ОСОБА_7 , вели спільний побут, готувались до одруження. За рік до смерті ОСОБА_7 сестра проживала разом з померлим по АДРЕСА_4 . Сестра завжди добре говорила про ОСОБА_7 , світилась від щастя, готувалась до весілля. Після смерті ОСОБА_7 , сестра залишилась проживати в орендованій ними квартирі та жила там до своєї смерті. Часто їх бачив разом у місті.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_27 , який є рідним братом ОСОБА_30 . З ОСОБА_31 вона знаходилась в дружніх відносинах, довіряли один одному, спілкувались про особисте. Настя їй розповідала про ОСОБА_7 , з яким вона на протязі року до дня смерті останнього проживала разом по АДРЕСА_4 . Знає, що вони кохали одне одного, ОСОБА_7 дарував Насті подарунки. ОСОБА_7 вона знає давно, товаришували з 2008 року. Останній раз ОСОБА_7 вона бачила з ОСОБА_31 , останні обіймались, вели себе як закохані.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Дніпро помер ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть/а.с.12/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_8 , батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 /а.с.14/.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, до складу якого входить транспортний засіб марки HONDA S 2000 номерний знак НОМЕР_1 , 2000 року випуску, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу/а.с.15/; 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_2 ; 1/3 частка будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта/а.с.16-17/.

Відповідно до акту від 01 лютого 2021 року, складеного ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 - ОСОБА_35 та ОСОБА_7 дійсно проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, виховуючи спільну дитину ОСОБА_8 , з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_6 /а.с.18/.

Згідно копії спадкової справи майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 з заявами про отримання свідоцтва про прийняття спадщини до приватного нотаріуса П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. звернулись - батько ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 /а.с.97-169 Т.1/.

26.04.2021 року постановою нотаріуса П`ятихатського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шкуренко В.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу ОСОБА_4 відмовлено, оскільки ОСОБА_4 не надала документів, що підтверджують факт проживання однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_7 /а.с.160/.

22.07.2020 року за заявою ОСОБА_6 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України/а.с.177-180/.

27.07.2021 року ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КК України/а.с.181-196/.

Згідно копії свідоцтва про вінчання 09 жовтня 2016 року проведено таїнство вінчання між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в Українській православній церкві Дніпропетровської єпархії релігійної громади/а.с.3 Т.2/.

Відповідно до копії листа загальноосвітнього навчального закладу I-II ступенів № 11 від 11.02.2021 року ОСОБА_8 навчається у даному навчальному закладі дотепер. Договір про отримання освітніх послуг учнем ОСОБА_8 укладено між ними та ОСОБА_7 , ОСОБА_4 .. Грошові внески згідно з договором сплачуються матір`ю учня ОСОБА_4 .. Дитину до школи приводили та забирали батьки спільно. За період навчання дитини батько з матір`ю постійно відвідували батьківські збори, долучались до класних і шкільних закладів/а.с.6 Т.2/.

Згідно копії договору про надання послуг зі здійснення догляду за малолітньою дитиною № 01/06-2013 від 01 червня 2013 року, укладеного між ОСОБА_4 (замовник) та ОСОБА_20 (виконавець), виконавець зобов`язується здійснити послуги з догляду за сином замовника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце надання послуг АДРЕСА_7 . Договір діє до 01 червня 2014 року/а.с.82-83/.

З копії договору надання послуг з прибирання житлового приміщення № 01-02/2013 від 01.02.2013 року, укладеного між ОСОБА_4 (замовник) та ОСОБА_18 (виконавець), виконавець зобов`язується надати послуги з прибирання житлового приміщення: АДРЕСА_7 . Особи, які проживають разом з замовником у житловому приміщенні - ОСОБА_7 .. Строк дії договору закінчується 01.02.2014 року/а.с.86-87 Т.2/.

Згідно договору найму житлового приміщення від 06 серпня 2012 року, укладеного між ОСОБА_36 (наймодавець) та ОСОБА_37 (наймач), наймодавець надає наймачу та члену її сім`ї ОСОБА_4 у тимчасове користування квартиру за адресою АДРЕСА_7 /а.с.94-96 Т.2/.

З копії договору оренди від 05 жовтня 2016 року укладеного між ОСОБА_38 та ОСОБА_7 , слідує, що наймодавець надає наймачу ОСОБА_7 у тимчасове користування квартиру за адресою АДРЕСА_7 /а.с.98 Т.2/.

Відповідно до копії листа настоятеля Української Православної Церкви Дніпропетровської єпархії релігійної громади «Храму на честь святителя Ісанна Златоуста» в метричній книзі реєстрації вінчань відсутній запис від 09 жотвня 2016 року проте що здійснювалось таїнство над ОСОБА_7 і ОСОБА_39 . В реєстраційній книзі відсутні записи про вінчання 09 жовтня 2016 року інших пар/а.с.145 Т.2/.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання осіб сім`єю без наявності інших ознак сім`ї.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо.

Належними та допустимими доказами проживання осіб однією сім`єю відповідно до вимог статей 77-78 ЦПК України є, зокрема: довідки з місця проживання; свідчення свідків; спільні фото, листи ділового та особистого характеру тощо; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що особи вважали себе сім`єю, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Необхідною умовою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_7 є доведеність факту постійного проживання позивача та спадкодавця у одному житловому приміщенні на час відкриття спадщини. При цьому тривалість спільного проживання спадкодавця із спадкоємцем встановлена статтею 1264 ЦК України.

Отже, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Під час розгляду справи судом були допитані свідки: ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , які коже окремо, пояснили, що працювали за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як по АДРЕСА_4 , так і з 2016 року по АДРЕСА_8 , як ОСОБА_7 та ОСОБА_4 проживали разом, ОСОБА_4 готувала їжу ОСОБА_7 , вели спільне господарство. Свідкам відомо, що позивачка розповідала, що ОСОБА_7 має намір на ній одружитися.

Крім того, на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_4 надано акт від 01 лютого 2021 року, складений ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , згідно якого ОСОБА_35 та ОСОБА_7 дійсно проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, виховуючи спільну дитину ОСОБА_8 , з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 у квартирі АДРЕСА_6 /а.с.18/.

Інших доказів на підтвердження факту спільного проживання позивача однією сім`єю із спадкодавцем матеріали справи не містять.

Оскільки про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Суд приходить до висновку, що надані позивачем докази є недостатніми для підтвердження факту проживання позивача та ОСОБА_7 однією сім`єю та ведення ними спільного господарства.

Самі по собі показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю, крім того дані покази свідків спростовуються показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_29 , які пояснили, що останній рік свого життя ОСОБА_7 проживав з ОСОБА_31 , яких більше та дані покази узгоджуються між собою.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц та від 22 квітня 2021 року у справі № 707/2882/19.

Крім того, суд не бере до уваги надане позивачем свідоцтво про вінчання 09 жовтня 2016 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , яке проведено в Українській православній церкві Дніпропетровської єпархії релігійної громади, оскільки відповідно до копії листа настоятеля Української Православної Церкви Дніпропетровської єпархії релігійної громади «Храму на честь святителя Ісанна Златоуста» в метричній книзі реєстрації вінчань відсутній запис від 09 жотвня 2016 року проте що здійснювалось таїнство над ОСОБА_7 і ОСОБА_39 . В реєстраційній книзі відсутні записи про вінчання 09 жовтня 2016 року інших пар.

Надані позивачкою фотографії свідчать про те, що сторони проводили якісь уривки часу разом, проте наявні і такі самі фотографії ОСОБА_7 з іншою особою, з якою він теж проводив час. При цьому, долучені до справи фото не свідчать про спільні права і обов`язки між позивачкою та ОСОБА_7 , є ситуативними селфі з повсякденного життя і не є сімейними фото. Обставини фотографування, обстановка на фото не дають необхідних і достатніх підстав стверджувати, що сфотографовані особи є однією сім`єю або вважають себе подружжям. Одночасно в матеріалах справи відсутні фото сімейних подій в домашній обстановці, святкувань визначних дат, державних і професійних свят тощо.

Надані позивачем письмові докази, а саме копії договорів надання послуг зі здійснення догляду за малолітньою дитиною, прибирання житлового будинку, найму житлового приміщення свідчать лише про факт проживання позивача із спадкодавцем, проте не підтверджують, що стосунки, що склалися між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були притаманні сім`ї, не доводять факту ведення позивачкою та ОСОБА_7 спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї та не можуть бути достатньою підставою для встановлення вказаного факту.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності сім`ї із ОСОБА_7 , ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці з 2012 року по день смерті спадкодавця ОСОБА_7 , тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12,81,141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , третя особа орган опіки та піклування адміністрації Соборного району Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-дений строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2024 року.

Головуючий суддя Ю.В. Фирса