Ухвала

(про залишення позовної заяви без руху)

Справа № 569/11448/24

Провадження № 2/568/326/24

21 серпня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Делалова О.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

До Радивилівського районного суду Рівненської області з Рівненського міського суду Рівненської області в порядку підсудності надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вивчені позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Так, позивач, звертаючись до суду з зазначеним позовом до відповідачів, просить суд скасувати арешт, накладений на його будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_2 в якості запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області по справі №1-585 (2004р.) від 08.07.2004р. кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 було повернуто прокурору Рівненської області для організації додаткового досудового розслідування та останньому було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на заставу. З метою виконання запобіжного заходу у виді застави, було накладено арешт на будинковолодіння в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 . На виконання ухвали в частині прийняття будинковолодіння як застави, повідомити Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації, Радивилівське районне бюро технічної інвентаризації, Першу Рівненську державну нотаріальну контору та Радивилівську районну державну нотаріальну контору.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2005р. за наслідками розгляду кримінальної справи, ОСОБА_2 було виправдано за недоведеністю у вчиненні злочинів. Судом також було вирішено питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 , а саме останній у виді застави було скасовано. Також було вирішено питання щодо скасування арешту на спірне будинковолодіння, яке було надано в якості застави.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 05.09.2006р. апеляцію прокурора щодо виправдання ОСОБА_2 було задоволено і вирок Рівненського міського суду від 13.12.2005р. відносно ОСОБА_2 в частині його виправдання було скасовано, а кримінальну справу повернуто прокурору Рівненської області для проведення додаткового розслідування. В іншій частині вирок було залишено без змін, в т.ч. числі щодо питання вирішення долі речових доказів та запобіжного заходу. Вирок та ухвала набрали законної сили.

Згідно ст. 165 КПК України (1960р.) запобіжні заходи у вигляді застави, взяття під варту застосовуються лише за вмотивованою постановою судді чи ухвалою

суду. Інші запобіжні заходи застосовуються за постановою органу

дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду.

Обов`язки, передбачені статтею 149-1 цього Кодексу та покладені на

особу суддею, судом, можуть бути змінені чи скасовані лише

постановою судді або ухвалою суду.

Заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування,

зміна або скасування обов`язків, передбачених статтею 149-1 цього

Кодексу та покладених на особу, здійснюється органом дізнання,

слідчим, прокурором, суддею чи судом з додержанням вимог,

передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 335 КПК України (1960р.) в резолютивній частині виправдувального вироку зазначається прізвище, ім`я та по батькові виправданого; вказується, що підсудний в пред`явленому обвинуваченні визнаний невинним і по суду виправданим; вказується про скасування запобіжного заходу, про скасування заходів до забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна, про речові докази, судові витрати і про порядок оскарження вироку.

Згідно ст. 401 КПК України (1960р.) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Виправдувальний вирок і вирок, що звільняє підсудного від покарання, виконуються негайно після проголошення вироку. Якщо підсудний перебуває під вартою, суд звільняє його з -під варти в залі судового засідання.

У відповідності до ст. 404 КПК України (1960р.) вирок, що набрав законної сили, звертається до виконання судом, який постановив вирок, не пізніше як через три доби з дня набрання ним законної сили або повернення справи з апеляційної чи касаційної інстанції.

Якщо у виправданого або у особи, щодо якої справа закрита, були вилучені документи, цінності та інші предмети чи був накладений арешт на майно, копія вироку, що набрав законної сили, або ухвала апеляційної чи касаційної інстанції направляються відповідним органам для повернення вилучених документів, цінностей та інших предметів, а також для зняття арешту з майна.

Своєчасне звернення до виконання вироку, який набрав законної

сили, покладається на суддю або голову відповідного суду, який

постановив вирок.

Органи, що виконують вирок, постанову або ухвалу,

повідомляють суд, який їх постановив про їх виконання.

З урахуванням вищевикладеного, вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2005р. та ухвала Апеляційного суду Рівненської області від 05.09.2006р. набрали законної сили та підлягали до виконання. Питання щодо запобіжного заходу у виді застави та скасування арешту на спірне будинковолодіння було вирішено судом шляхом скасування. Відомості про повторне застосування судом запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_2 після направлення кримінальної справи на додаткове розслідування відсутні.

Звертаючись до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про скасування арешту на будинковолодіння, позивач посилається на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 було закрито, однак питання щодо скасування арешту не було вирішено. В той же час, позивач не надає копію постанови про закриття провадження. В матеріалах позову відсутні відомості щодо проведення додаткового судового розслідування та винесення за його наслідками рішення про закриття. Вказуючи відповідачами ГУНП України в Рівненській області та ОСОБА_2 , позивач не обґрунтовує, яким чином порушені його права відповідачами. Позивачем не вірно трактуються норми КПК 1960р. щодо накладення арешту на його будинковолодіння. Арешт на будинковолодіння був накладений не слідчим в якості забезпечення цивільного позову, а судом в якості застави як запобіжного заходу, який в подальшому і був скасований судом.

У постановах Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 761/825/20 (провадження № 61-12951св21), від 02 листопада 2022 року у справі№ 758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21) зазначено, що «відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Тобто, іншими словами однією з умов звернення до суду в позовному провадженні є наявність спору про право і відсутність досягнутих домовленостей щодо спірних питань.

Відповідно до п. 4-5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яке опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Захист цивільних прав - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав громадян і організацій.

Спосіб захисту суб`єктивних цивільних прав - це закріплені законом матеріально- правові засоби примусового характеру, за допомогою яких провадиться відновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Захист суб`єктивних прав та інтересів здійснюється в передбаченому законом порядку, тобто, за допомогою застосування належної форми, засобів і способів захисту.

Перелік способів захисту, передбачений ст. 16 ЦК України, що не є вичерпним. Цивільне право або інтерес може бути захищено у спосіб, встановлений договором або законом.

Разом з тим, у позовній заяві відсутнє належне правове обґрунтування позовних вимог, не зазначено відповідних правових підстав, які б узгоджувалися з предметом позову.

Всупереч п.5 ч.3 ст. 175 та ч.5 ст. 177 ЦПК України, з позовної заяви та доданих документів не вбачається, в чому саме виник спір, оскільки питання щодо скасування арешту на спірне домоволодіння вирішено в порядку кримінального судочинства. Докази неможливості виконання вироку суду з питання скасування арешту, суду не надано. Фактично позивач просить зазначеним позовом продублювати скасування арешту, питання по якому було вже вирішено.

Наведене позбавляє суд можливості переконатися у наявності спірних відносин між сторонами та наявності підстав для розгляду питання в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, позивачу необхідно подати до суду позовну заяву в новій редакції, викладеної з дотриманням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Зокрема, позивачу необхідно надати суду докази неможливості виконання вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 13.12.2005р. та ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 05.09.2006р. в частині скасування арешту на спірне будинковолодіння (підстави не виконання вироку в цій частині); визначитися з належними відповідачами; предметом та підставою позову; правовим обґрунтуванням вимог, виходячи з підстав накладення арешту на спірне будинковолодіння (в якості застави як запобіжного заходу, яке було обрано і скасовано судом, а не слідчим) та обґрунтуванням захисту своїх прав саме в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, позовну заяву потрібно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Рівненській області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині, у десятиденний строк з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Делалова