Справа №534/2605/24
Провадження №2/534/778/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Солохи О.В.

з участю секретаря судового засідання Гончар С.Т.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно; звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , що виникла з 20.05.2024 при виконанні рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Уточнивши свої позовні вимоги прохала припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили; звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , що виникла з 20.05.2024 при виконанні рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 по день набрання рішенням законної сили; стягнути з ОСОБА_2 а на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 20.05.2024 їх з відповідачем ОСОБА_2 спільна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею, з огляду на що прохає припинити стягнення аліментів з неї на користь ОСОБА_2 , звільнити її від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , що виникла з 20.05.2024 та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку.

Ухвалою суду від 21.11.2024 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. Пред`явлений позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримала та прохала його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся на адресу суду з заявою, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 з урахуванням уточненої позовної заяви визнає, та розгляд справи прохає здійснювати у його відсутність.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України.

Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Як убачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Комсомольську Полтавської області народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 26.03.2019, місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з батьком ОСОБА_2 (а.с.17).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 задоволено позов ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 14.08.2019 і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14-16).

Згідно із повідомлення служби у справах дітей Олександрійської міської ради Кіровоградської області, 20.05.2024 ОСОБА_1 відвідала службу у справах дітей м. Олександрія, де з нею була проведена профілактична та роз`яснювальна робота, а також повторно було з`ясовано думку дитини з питання її подальшого проживання. Неповнолітня ОСОБА_3 у присутності матері, батька, представника навчального закладу, фахівця з соціальної роботи та служби у справах дітей підтвердила своє бажання проживати в родині матері. Враховуючи думку дитини та керуючись ч.3 ст.160 СК України, батько в присутності соціальних служб передав неповнолітню ОСОБА_3 в родину її матері (а.с.18).

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд наголошує, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені п.3 ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також визнання його недійсним, скасування.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст.181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно із ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Судом встановлено, що з 20.05.2024 неповнолітня ОСОБА_3 не проживає з батьком ОСОБА_2 , на користь якого були стягнуті аліменти з позивача матері дитини, а проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що неповнолітня ОСОБА_3 з 20.05.2024 проживає з матір`ю ОСОБА_1 - позивачем по справі та повністю знаходиться на її утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо звільнення від стягнення заборгованості зі сплати заборгованості по аліментам суд зазначає про наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Статтею 181 СК України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Отже, ст. 179 СК України врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей.

У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, може бути тією істотною обставиною, яка в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України може стати підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами платника аліментів.

Висновки щодо застосування ст. 197 СК України викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №477/1165/20, від 03.02.2021 у справі №125/2525/18, від 26.12.2019 у справі №219/6287/17, від 26.09.2019 у справі №760/32225/18, від 27.02.2019 у справі №307/1186/17.

Основний правовий висновок, який міститься в таких постановах, зводиться до того, що лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати аліментів.

Проте практика застосування ст.197 СК України залежить від обставин кожної конкретної справи, з огляду на те, що «обставина, яка має істотне значення» у розумінні ч. 2 ст.197 СК України, у кожному випадку має індивідуальний характер, а питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі №596/826/21-ц (провадження № 61-3738св22).

Слід звернути увагу, щопоняття «місце проживання дитини» не може враховуватись формально, постійне місце проживання дитини, тобто це є місце проживання з тим з батьків, з яким воно погоджене між батьками або визначене рішенням суду.

Враховуючи, що з 20.05.2024 неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , а не з батьком ОСОБА_2 на чию користь стягуються аліменти, існують обставини які в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України можуть бути визнані судом підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам, що виникла з 20.05.2024 при виконанні рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 по день набрання рішенням законної сили.

Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає наступне.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).

Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючи всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, визнання позову відповідачем, суд вважає, що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку на дитину.

Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 142 ЦПК України. З урахуванням звільнення позивачки від сплати судового збору при звернені до суду із позовом в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та враховуючи визнання ОСОБА_2 позову, з останнього на користь держави підлягає стягненню 605 грн 60 коп. судового збору.

Також з відповідача на користь позивача належить стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а саме в сумі 1 211 грн 20 коп.

На підставі ст.142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 1 211 грн 20 коп.

Керуючись ст.206, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості та стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити повністю.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 , що виникла з 20.05.2024 при виконанні рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 у справі №398/2894/19 по день набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Аліменти стягувати щомісячно, починаючи з 17.10.2024 до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.10.2019 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 14 серпня 2019 року, і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 - відізвати.

Управлінню Державної казначейської служби України у м. Горішні Плавні Полтавської області повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 50 %, а саме у сумі 605 грн 60 коп. за квитанцією №2052554 від 09.10.2024 та у сумі 605 грн 60 коп. за квитанцією №2054851 від 28.10.2024.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Повне ім`я позивача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя О.В. Солоха

Повний текст рішення складено 30.12.2024.