Справа № 338/133/24
Провадження № 22-ц/4808/731/24
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Луганська
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Луганської В.М.

суддів Баркова В.М., Мальцевої Є.Є.,

за участю секретаря - Петріва Д.Б.

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Богородчанська державна нотаріальна контора, Богородчанська селищна рада, староста села Маркова Савчин Василь Дмитрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Івано-Франківського апеляційного суду справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2024 року, постановлену судом у складі судді Битківського Л.М.,

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи на стороні відповідача Богородчанська державна нотаріальна контора, Богородчанська селищна рада, староста села Маркова ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,

в с т а н о в и в:

У січні 2024 року ОСОБА_5 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійним свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2023 року, видане ОСОБА_2 , на житловий будинок загальною площею 60, 5 кв.м., житловою площею 39 кв.м. за літерою «А», майстерню за літерою «Б», ворота №1, огорожу №2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Визнання права власності за позивачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд при вирішенні питання про залишення позову без розгляду, всупереч вимогам ЦПК України, не перевірив чи повідомлений належним чином позивач про розгляд справи, оскільки позивач не отримував судової повістки, в системі електронний суд ОСОБА_1 не зареєстрований.

Представником позивача у відповідності до ст. 223 ЦПК України було подано клопотання про відкладення судового засідання та наведено поважні причини неможливості його прибуття участь у невідкладних слідчих (розшукових діях) та участь у судовому засіданні у кримінальному провадженні у Коломийському міськрайонному суді.

Посилається на те, що у суду не було жодних підстав вважати, що позивач чи його представник зловживає своїми правами чи затягує розгляд справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу в межах її доводів.

У судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували про задоволення апеляційної скарги.

У судове засідання представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Богородчанської державної нотаріальної контори, Богородчанської селищної ради, Солотвинської селищної ради не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, зокрема 26.03.2024 року та повторно 11.04.2024 року не з`явились у судове засідання, а тому суд дійшов до висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов поспішно, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до частини другої статті 211 ЦПК України про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Відповідно до частин третьої-п`ятої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частиною шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі (частина п`ята статті 130 ЦПК України).

Відповідно до статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилаються учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Частинами першою, другою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, в тому числі з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частина п`ята статті 223 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною п`ятою статті 223, пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його неявка перешкоджає розгляду справи.

Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 22 вересня 2021 року у справі № 465/205/17 (провадження № 61-9536св21), від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц (провадження № 61-9020св21), від 18 січня 2023 року у справі № 947/15524/20 (провадження № 61-20943св21).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду в січні 2024 року.

Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2024 року.

Ухвалою Богородчанського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2024 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду з повідомленням учасників справи на 26 березня 2024 року на 10 год.

У судове засідання, призначене на 26 березня 2024 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з`явились. Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 була повідомлена про розгляд справи, що підтверджується розпискою (а.с. 107).

В матеріалах справи міститься клопотання від представника позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, призначене на 26 березня 2024 року, у зв`язку з участю у невідкладних слідчих діях у кримінальному провадженні в Івано-Франківському РУА ГУ НП Івано-Франківської області.

У зв`язку із неявкою позивача та його представника у судове засідання, призначене на 26 березня 2024 року та клопотанням представника позивача, розгляд справи було відкладено на 11 квітня 2024 року на 13 год.

11 квітня 2024 року позивач та його представник у судове засідання не з`явились.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 повідомлялися про судове засідання призначене на 11 квітня 2024 року. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження направлення позивачу судової повістки та відсутні відомості про повідомлення представника позивача через систему «Електронний суд».

Представник позивача ОСОБА_3 11 квітня 2024 року на адресу суду через систему «Електронний суд» направила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю у в Коломийському міськрайонному суді у кримінальній справі .

У постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі №369/4449/20 зазначено «не підтверджують факт належного повідомлення позивача про час та місце судового розгляду і клопотання про відкладання слухання справи, подані представником позивача за день судового засідання, оскільки вказані клопотання достовірно свідчать лише про те, що представник позивача був обізнаний про судове засідання у день судового розгляду, а не менше ніж за п`ять днів до судового засідання, як того вимагають приписи частини п`ятої статті 128 ЦПК України».

Позивач заперечує факт належного його повідомлення про дату, час та місце проведення судових засідань, призначених на 26 березня 2024 року та 11 квітня 2024 року.

Колегія суддів не погоджується з твердженням скаржника про те, що його не було повідомлено про судове засідання, призначене на 26 березня 2024 року на 10 год, оскільки про судове засідання був повідомлений представник позивача, що підтверджується матеріалами справи, а у відповідності до частини п`ятої статті 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Між тим, матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача та його представника про судове засідання, яке було призначено на 11 квітня 2024 року на 13 год.

Оскільки позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені судом про призначення справи до розгляду 11 квітня 2024 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала не місить висновків про зловживання своїми правами прозивача та його представника, тому в цій частині доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2024 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, то Івано-Франківський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 квітня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 травня 2024 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: В.М. Барков

Є.Є. Мальцева