Справа № 752/2744/23
Провадження № 2/752/1000/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 квітня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бенда Світлана Миколаївна про звернення стягнення на майно спадкодавця,-

в с т а н о в и в:

у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бенда С.М., у якому просила звернути стягнення на спадкове майно, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом визнання права власності за нею на квартиру АДРЕСА_1 .

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що 27.08.2021 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір позики грошей у розмірі 50 000,00 доларів США, строк повернення до 13.09.2021 року.

Крім того, умовами вказаного договору позики визначено, що в разі неповернення позивачу суми позики у визначений строк, ОСОБА_3 зобов`язується сплатити на її користь протягом десяти днів від дати настання обов`язку повернення боргу також і неустойку у виді штрафу в розмірі 50 000,00 доларів США.

ОСОБА_3 у термін, визначений умовами договору кошти не повернув, а 12.02.2022 року останній помер.

Після його смерті за заявою спадкоємця ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бендою С.М. відкрито спадкову справу № 1/2022, а до складу спадкового майна увійшла квартира АДРЕСА_1 .

29.11.2022 року представник позивача направив на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бенди С.М. заяву про вимоги до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України.

Посилаючись на те, що вимогу про повернення боргу не задоволено, а сума боргу перевищує вартість майна, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 31.03.2023 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 94).

Ухвалою від 09.11.2023 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 142).

В судове засідання позивач не з`явився. Від представника позивача - адвоката Венгаренко Т.А. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. В останній вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, в судове засідання не з`явився, своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений судом строк, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

За правилами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 27.08.2021 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено договір позики грошових коштів у розмірі 50 000,00 доларів США, шляхом складення розписки, з датою повернення коштів до 13.09.2021 року.

Крім повернення суми позики, ОСОБА_3 взяв на себе зобов`язання в разі їх неповернення позивачу у визначений строк зі сплатити на користь ОСОБА_1 протягом десяти днів від дати настання обов`язку повернення боргу також і суму неустойки у виді штрафу в розмірі 50 000,00 доларів США.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

В серпні 2022 року ОСОБА_1 дізналася про смерть ОСОБА_3 , а 29.11.2022 року представник позивача направив на адресу приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бенди С.М. заяву про вимоги до спадкоємців в порядку ст. 1281 ЦК України, в якій просила включити кредиторські вимоги ОСОБА_1 та повідомити спадкоємців померлого по наявність заборгованості.

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло від 26.10.1998 року, ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 06.02.202 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 06.02.2023 року, становить 2 133 000,00 грн.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на момент смерті мав невиконанні грошові зобов`язання, відповідно до договору позики на загальну суму 100 000,00 дол. США, що станом на час звернення до суду із вказаним позовом становило згідно з офіційним курсом НБУ 3 656 860,00 грн.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Уразі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах-уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

В постанові Верховного Суду від 18.09.2019 року в справі № 640/6274/16, міститься висновок, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду від 10.03.2021 року № 522/5924/17 визначено, що хоча ст. 1281 ЦК України не конкретизує способів пред`явлення вимоги кредитором до спадкоємців боржника, проте, по-перше, за формою наведене звернення банку має бути саме певною вимогою майнового характеру, а, по-друге, така вимога має бути висунута до конкретних перелічених суб`єктів спадкоємців, які прийняли спадщину.

Виходячи зі змісту ст. 1281 ЦК України допускається два способи пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: 1) безпосередньо до спадкоємців; 2) опосередковано через нотаріуса. Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд. При цьому законодавством не передбачені форма і зміст вимог кредитора та на нотаріуса не покладено обов`язку перевіряти обґрунтованість вимог.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, підтвердження того, що після смерті ОСОБА_3 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бендою С.М. відкрито спадкову справу № 1/2022, і саме за заявою спадкоємця ОСОБА_2 , а до складу спадкового майна увійшла квартира АДРЕСА_1 , в матеріалах справи відсутні.

Відповідних даних зі Спадкового реєстру також суду не надано.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотань про витребування спадкової справи, не дивлячись на те, що вказані докази безпосередньо стосуються предмета спору в цій справі, зокрема, щодо кола спадкоємців, які прийняли спадщину, майна, належного спадкодавцю, стороною позивача не заявлено.

Поряд із цим, за змістом ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Також за змістом ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, на недопустимості застосування судами концепції негативного доказу, яка сама по собі порушує принцип змагальності, оскільки допускає можливість вважати доведеним твердження позивача через відсутність спростування цього твердження відповідачем, неодноразово вказував Верховний Суд, зокрема, в своїх постановах від 23.10.2019 року в справі № 917/1307/18 та від 27.05.2020 року в справі № 2-879/13.

Сам по собі факт складення представником позивача нотаріально посвідченої 26.08.24 року заяви, адресованої компетентним органам в порядку ст. 1281 ЦК України та направлення її приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бенді С.М., не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України подання/направлення відповідачем як спадкоємцем нотаріусу заяву про прийняття спадщини та заведення нотаріусом спадкової справи № 1/2022.

Оскільки, не встановлено, що відповідач зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а також, того, чи взагалі спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведена, тобто відсутні підтвердження про спадкоємців, які у встановленому законодавством порядку прийняли спадщину після спадкодавця ОСОБА_3 та отримали у спадщину майно, в межах вартості якого може бути задоволено вимоги кредитора спадкодавця, тому, з огляду на викладені обставини, суд вважає, що вимоги позивача саме до ОСОБА_2 про звернення стягнення на спадкове майно шляхом визнання права власності за нею на квартиру АДРЕСА_1 , є недоведеними та не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 274-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бенда Світлана Миколаївна, про звернення стягнення на майно спадкодавця - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.С. Хоменко