Справа № 306/2616/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Собослоя Г.Г.,

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Свалявського районного суду від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за користування будинком та стягнення завданої моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення коштів за користування житловим будинком та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Свалявського районного суду від 07.11.2024 позовну заяву повернуто позивачу на підставі ст. 185 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивачка оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає, що така є безпідставною та необгрунтованою, такою, що суперечить нормам матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Вказує на те, що у позовній заяві нею було порушено клопотання про звільнення від сплати судового збору, втім суд першої інстанції не розглянув заявлене позивачкою клопотання та ухвалою від 24.10.2023 залишивши без руху позовну заяву, при цьому не зазначив реквізитів для сплати судового збору, не вказав суму судового збору, яку необхідно сплатити, не застосував понижуючого коефіцієнту 0,8 до ставки судового збору, яка застосовується до позовних заяв, поданих через «Електронний суд». На виконання ухвали позивачкою повторно було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, втім суд першої інстанції, відмовляючи від звільнення від сплати судового збору, не надав позивачці час для ознайомлення з відмовою та надати можливість подати інші докази, не вказав суму судового збору тощо, а зразу поверну позовну заяву без розгляду.

Посилаючись на вищевказане та на практику Верховного Суду просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч.1 ст.353 цього Кодексу), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що 20.10.2023 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про стягнення коштів за користування житловим будинком та відшкодування моральної шкоди, визначивши ціну позову у розмірі 1860000 грн.

Ухвалою судді Свалявського районного суду від 24.10.2023 вищезазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру, а тому необхідно сплатити судовий збір окремо за відшкодування матеріальної шкоди та окремо за відшкодування моральної шкоди.

Будь-яких інших недоліків позовної заяви не зазначено.

На виконання ухвали судді Тячівського районного суду від 24.10.2023 про залишення позовної заяви без руху надіслала клопотання, в якому просила звільнити її від сплати судового збору (а.с.26-28).

Ухвалою судді Свалявського районного суду від 07.11.2023 позовну заяву повернуто позивачці.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позивачка у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви, про які було вказано в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху. Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору суд першої інстанції не взяв до уваги, оскільки посилання позивачки на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 380/11188/23 від 11.09.2023 про звільнення її від сплати судового збору не можуть бути застосовані до даного позову.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені статтями 175, 177 ЦПК України.

Зокрема, в ч. 4 ст. 175 ЦПК України зазначено, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частинами першою-третьою ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч.2 ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої та третьої статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі... З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, за умов, вказаних у цій статті, суд може своєю ухвалою за її клопотанням може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, перебуває в межах дискреційних повноважень суду і є правом, а не обов`язком суду.

В той же час, колегія суддів зазначає, що у позовній заяві містилось клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору, втім таке клопотання не було розглянуто судом і залишено без руху позовну заяву. На виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 повторно порушила питання про звільнення від сплати судового збору, втім суд першої інстанції повертаючи позовну заяву вчергове не розглянув клопотання про звільнення від сплати судового збору, зазначивши в мотивувальні частині судового рішення причини не взяття до уваги тверджень скаржниці щодо звільнення від сплати судового збору.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням черговості процесуальних дій визначених процесуальним законодавством, суддя місцевого суду повинен був забезпечити доведення до відому позивача результат розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору, внаслідок відмови в задоволенні такого клопотання запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви, зазначивши точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити), відповідно до положень частини другої статті 185 ЦПК України, продовживши строк для їх усунення та вже надалі вирішувати питання стосовно виконання позивачем вимог щодо оплати судового збору.

За таких обставин, суддя місцевого суду порушив норми процесуального права та, не вирішивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, не дав можливості позивачу усунути недоліки в позовній заяві, передчасно застосував положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України та дійшов необґрунтованого висновку про повернення позовної заяви.

Таким чином, оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Свалявського районного суду від 07 листопада 2023 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 28.05.2024 року.

Головуючий:

Судді: