Справа № Справа № 681/1108/22
Провадження 2/681/16/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області у складі: головуючої судді Гргулько Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості,

в с т а н о в и в:

15.11.2022 позивач акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення трьох процентів річних від простроченої суми заборгованості в сумі 3920, 20 доларів США. В обґрунтування позову вказано, що 17.06.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір HMPWGA, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 43925 доларів США. Відповідач своє зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту не виконав, тому АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса з заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідача, внаслідок чого 04.03.2019 приватним нотаріусом було винесено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у виконавчому написі від 04.03.2019, тобто за період з 17.06.2008 по 11.01.2019, то за період після винесення виконавчого напису від 04.03.2019, з 16.03.2019 по 12.10.2022 відповідач має заборгованість у розмірі 3920,20 доларів США, яка складається з 3 % річних від простроченої суми.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 28.11.2022 у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою цього ж суду від 29.12.2022 провадження у справі зупинено до припинення перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ.

05.09.2023 ухвалою цього ж суду провадження у справі поновлено.

11.09.2023 ухвалою цього ж суду для відповідача відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження.

10.10.2023 провадження у справі зупинено до припинення перебування ОСОБА_1 у складі ЗСУ.

Ухвалою цього ж суду від 04.04.2024 провадження у справі поновлено.

У встановлений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.06.2008 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір HMPWGA, відповідно до якого, відповідачу було надано кредит у розмірі 43925 доларів США. Відповідач своє зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту не виконав, тому АТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса з заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідача, внаслідок чого 04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04.03.2019 було вчинено виконавчий напис №536 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с.5). Оскільки з відповідача в рахунок погашення заборгованості було звернуто стягнення за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана у виконавчому написі від 04.03.2019, тобто за період з 17.06.2008 по 11.01.2019, то за період після винесення виконавчого напису від 04.03.2019, з 16.03.2019 по 12.10.2022, відповідач має заборгованість у розмірі 3920,20 доларів США, яка складається з 3 % річних від простроченої суми, що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.6).

Судом встановлено, що на час звернення позивача із даним позовом заборгованість не погашена, рішення суду не виконане, зобов`язання не припинилося, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої суми боргу, на підставі ст. 625 ЦК України.

За приписами статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також при проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статтей 524, 533-535, 625 ЦК України визначено, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Такі висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №758/1303/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Предметом позову у справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 3920,20 доларів США, нарахованих за період з 16.03.2019 по 12.10.2022 за невиконання грошового зобов`язання на підставі рішення суду щодо стягнення кредитної заборгованості.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Відомостей про виконання рішення суду матеріали справи не містять, стороною відповідача протилежного не доведено.

Отже, за вказаних обставин, позивач набув право вимоги по ст. 625 ЦК України трьох відсотків річних.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебувє на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.33, 40, 44, 51, 59).

Так, статтю 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року доповнено пунктом 15 згідно із Законом № 1275-VII від 20 травня 2014 року: «15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

В подальшому, до пункту 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII внесено зміни Законом № 1357-IX від 30 березня 2021 року: «15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Надалі, ЗУ від 27 липня 2022 року № 2459-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану в Україні» внесено такі зміни: пункт 15 статті 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

В п.2 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення вказано, що зміни, передбачені пунктами 1 і 3 розділу I цього Закону, застосовуються до кредитних договорів, укладених після набрання чинності цим Законом.

Проте, 3% річних нараховані відповідно до статті 625 ЦК України не підпадають під обмеження, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону № 2011-XII, оскільки за своєю суттю, мають компенсаційний, а не штрафний характер, виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає в отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року №703/2718/16-ц, від 23 жовтня 2019 року №723/304/16-ц та 27 листопада 2019 року №340/385/17).

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року (справа №749/298/19).

Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем заявлено стягнення за період з 16.03.2019 по 12.10.2022 на суму заборгованості 36520,53 доларів США, на яку було здійснено нарахування 3 % річних у відповідності до вимог ст.625 ЦК України, що визначається згідно з таким розрахунком:

Сума санкції = СхЗхД:365:100, де

С сума заборгованості,

Д- кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 16.03.2019 до 31.12.2019

Кількість днів у періоді: 291

36520,53х3%х291:365:100

Сума = 873,49 доларів США.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року.

Кількість днів в періоді: 366

36529,53х3%х366:366:100.

Сума = 1095,62 доларів США.

Період прострочення грошового зобов`язання: з 01.01.2021 року по 12.10.2022 року.

Кількість днів в періоді: 650

36529,53х3%х650:366:100.

Сума = 1951,10 доларів США.

Всього загальна суму 3% річних становить 3920,20 доларів США (873,49 доларів США + 1095,62 доларів США + 1951,10 доларів США).

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

А тому слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн.

Враховуючи викладене, ст.ст. 211, 257, 261, 509, 524, 533-535, 625, 629 ЦК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 17, 18, 76-81, 137, 141, ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указом Президента України №64/2022, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 3 % річних у розмірі 3920,20 доларів США за період з 16.03.2019 по 12.10.2022 за невиконання виконавчого напису №536 04.03.2019, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його складення.

Позивач акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк», , місцезнаходження: м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, поштовий індекс 01001.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Головуюча Н.А.Горгулько