Провадження № 2/344/3158/24
У Х В А Л А

22 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Польської М.В.,

секретаря Мациборки С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Івано-Франківського міського суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 звернувся 08.07.2024р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини.

Вивчивши матеріали справи за первісним позовом, та матеріали зустрічного позову, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникли з одних правовідносин, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно з ч. 3ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є перш за все взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до абзацу 3 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову.

Між тим, об`єднання кількох позовних вимог в одне провадження недоцільне в тих випадках, коли позовні вимоги виникають з різних правовідносин, врегульованих різними галузями права, і спрямовуються на досягнення різної мети, та коли незважаючи на те, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються однією й тією самою галуззю права.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що об`єднання позовів, може ускладнити процес розгляду та вирішення спору, а предмети таких позовів є різними.

Оскільки, об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду, суд не вважає за доцільне об`єднання в одне провадження вказаних цивільних справ. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть по суті однорідних, розширює предмет доказування у справі, ускладнює розгляд та вирішення справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про прийняття та об`єднання в одне провадження зустрічного позову з первісним.

Відповідно до ст.353 ЦПК України ухвала про відмову у прийнятті зустрічного позову окремо від рішення суду в апеляційному порядку не оскаржується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 194, 259-261, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини, та обєднанні з первісним позовом - відмовити.

Зустрічну позовну заяву з доданими до неї документами повернути заявнику разом із копією ухвали.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА