06.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/2360/24
Провадження №4с/205/15/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2024 р. м.Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Курбановой Н.М.,

за участю секретаря Галушки А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Другого Павобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280 від 02.07.2015 р.,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 , звернувся до суду зі скаргою на дії/бездіяльність Другого Павобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасування постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280 від 02.07.2015 р.

В обґрунтування скарги скаржник зазначив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:001:1036, яка розташована в Покровському районі Дніпропетровської області. 24.10.2022 року скаржник отримав Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №313134787 з якого дізнався про наявність арешту нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280 від 02.07.2015 року державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Пономаренко О.О. 12.01.2024 року, на запит адвокатом Маліченко В.І. від 10.01.2024 р., від виконавчої служби надійшла відповідь №12701, згідно якої згідно перевірки відомостей АС ВП, ВП - спецрозділ у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження ВП№47988280 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/4012/14 виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 66 386,95 грн. 12.08.2015 року заступником начальника відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 12.01.2024 року більш детальну інформацію або копії з матеріалів виконавчого провадження надати неможливо, так як строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, у зв`язку з чим вказане виконавче провадження знищено. 17.01.2024 року та 07.02.2024 р. адвокатом Маліченко В.І. було направлено на адресу виконавчої служби заяву про зняття арешту. 08.02.2024 року виконавчою службою було надано відповідь, згідно якої відповідно до п.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відділ не має правових підстав для зняття арешту в рамках зазначеного вище завершеного виконавчого провадження. Скаржник вважає незаконною бездіяльність Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 . Станом на 16.02.2024 року згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників стосовно скаржника інформація відсутня. Станом на теперішній час виконавчого провадження ВП №47988280, яке було відкрито 02.07.2015 року не існує та відсутні докази про наявність будь-якого виконавчого провадження, у якому ОСОБА_1 є боржником. Строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2/205/4012/14 сплинув 12.08.2018 року. При цьому, виконавчий документ стягувачем повторно пред`явлений не був. Більш того, скаржник вважає, що арешт нерухомого майна боржника за відсутності виконавчого провадження та майнових претензій стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном, за захистом якого вона може звернутися до суду. Існування арешту майна ОСОБА_1 в даний час не направлено на виконання рішення суду, а лише створює обмеження у вільному володінні майном. Внаслідок арешту його нерухомого майна, він по цей час перебуває у ситуації, в якій до нього на невизначений термін застосовано обмеження права володіти, користуватися й розпоряджатися його власністю. Ця ситуація суперечить принципу правової визначеності. Просить зобов`язати відповідальну посадову особу Другого правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280, виданої 02.07.2015 року Ленінським відділом державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції.

Представник скаржника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути дану скаргу без участі скаржника та його представника, вимоги заявлені в скарзі підтримує у повному обсязі.

Начальник Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Астапенкова К. надала суду відзив, згідно якого вважає скаргу ОСОБА_1 незаконною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у відділі у період з 02.07.2015 р. по 12.08.2015 р. перебувало виконавче провадження №47988280 з примусового виконання виконавчого листа №2/205/4012/14, виданого 20.01.2015 р. Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 66386,95 грн. Державним виконавцем 12.08.2015 р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві, у зв`язку з тим, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Виконавчі провадження, які було завершено по 2019 рік включно, а виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2021 рік включно, були знищені на підставі Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями. Таким чином, виконавче провадження №47988280 знищене. Закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає зняття арешту з майна боржника. Отже, у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відсутні підставі для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_3 . Ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає виключні підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає, що скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його права були порушені саме діями Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), тобто скаржник не вірно визначився з колом осіб по справі, їх процесуальним статусом та не довів своїх вимог, що є його процесуальним обов`язком та ним пропущений строк для подання даної скарги, адже виконавче провадження перебувало на примусовому виконанні у відділі у 2015 році та боржник знав про це. Повернення виконавчих листів стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» , п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна боржника. Зняття арешту з майна боржника пов`язується із закінченням виконавчого провадження, а не з поверненням виконавчого документа стягувачу. Просить в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відмовити у повному обсязі. Всі витрати по справі покласти на скаржника ОСОБА_1 . Крім того, розгляд даної скарги просила проводити без участі представника ВДВС.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» повідомлений належним чином про час розгляду скарги до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають права оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що згідно заочного рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.11.2014 р. №205/7395/14-ц; 2/205/4012/14, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP50690037 від 12.04.2006 р. в сумі 66386,95 грн. з якої: заборгованість по процентам 9359,56 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 53389,92 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3137,47 грн. та судові витрати у сумі 663,87 грн.

Згідно ВП спецпідрозділ: на примусовому виконані у Новокодацькому ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження №47988280 по виконанню виконавчого листа №2/205/4012/14, виданого 20.01.2015 р. Ленінським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 66386,95 грн., відкритого 02.07.2015 р. з накладенням арешту на майно боржника заступником начальника відділу Пономаренко О.О.

10.07.2015 р. заступником начальника відділу Пономаренко О.О. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 6638,69 грн.

12.08.2015 р. заступником начальника відділу Пономаренко О.О. зазначений виконавчий документ повернуто стягувачеві, на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021 від 04.10.2021 р., інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №313134787 від 24.10.2022 р. за ОСОБА_1 зареєстрована 1/1 частина земельної ділянки площею 2 га, кадастровий номер :01:001:1036, форма власності приватна, яка розташована в Покровському районі, Дніпропетровської області, Катеринівська сільська рада. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280 від 02.07.2015 року заступника начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Пономаренко О.О. накладено арешт на нерухоме майна.

Згідно відповіді №12701 від 12.01.2024 р. Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) станом на 12.01.2024 р. більш детальну інформацію або копії з матеріалів виконавчого провадження №47988280 надати неможливо, так як згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, визначено строк зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить три роки, вказане виконавче провадження знищено.

Згідно відповіді №46456 від 08.02.2024 р. Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Відділ не має правових підстав для зняття арешту в рамках завершеного виконавчого провадження №47988280.

Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників від 16.02.2024 р. інформація щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 в Єдиному реєстрі боржників відсутня.

Додатковою перевіркою АС ВП не знайдені виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 з виконання постанови від 02.07.2015 р., на підставі якої внесений запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №10250454 від 02.07.2015 р.

Згідно статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Отже, судом встановлено, що заявник станом на день розгляду скарги, не має боргових зобов`язань перед стягувачем, відносно нього відсутні відкриті виконавчі провадження, за даними органу ДВС виконавче провадження відносно ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа №205/7395/14-ц; 2/205/4012/14 від 25.11.2014 р., виданого 20.01.2015 р. Ленінським районним судом м.Дніпропетровська знищене, проте витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів рухомого майна свідчить про існування обтяжень на майно, яке належить боржнику ОСОБА_1 , у вигляді арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповіднодо ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До того ж, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також наголошується на безумовному праві фізичних та юридичних осіб мирно володіти своїм майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велів Девелопменте ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Статтею 391 ЦК України закріплено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 року, у справі № 6- 709цс16, згідно з положенням ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Частиною 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», редакція що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п.1 ч. 1. ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюється державним реєстратором, яким у відповідності до п.3 ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є також і державний виконавець.

Отже, відсутність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. У зв`язку з тим, що арешт майна ОСОБА_1 , накладений Ленінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ, існує неправомірно, ОСОБА_1 не може реалізувати свої права та інтереси щодо арештованого майна, яке належить йому на праві власності.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2020 року у справі № 817/928/17.

При цьому суд враховує те, що наявність протягом тривалого часу (більше 8 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що скарга є законною, обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки орган ДВС не вчинив жодних дій, щодо скасування вчиненого запису про припинення обтяження, а тому останній повинен бути скасовано в судовому порядку.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність Другого Павобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Одеса) та скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №47988280 від 02.07.2015 р. - задовольнити.

Зобов`язати відповідальну посадову особу Другого Правобережного відділу Державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №47988280 від 02.07.2015 р. Ленінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції; реєстраційний номер обтяження: 10250454 від 02.07.2015 р., вид обтяження: арешт нерухомого майна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно в межах суми заборгованості 66386,95 грн.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Курбанова