Справа № 723/4757/23
Провадження № 2/723/177/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2024 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Яківчика І.В.

за участю секретаря судових засідань Крупчак М.І.

прокурора Єленюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сторожинець цивільну справу за позовом керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на корсить держави та продажу на земельних торгах,-

В С Т А Н О В И В :

Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з позовом до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на корсить держави та продажу на земельних торгах, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , який є громадянином Російської Федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом набув право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :03:007:0486 площею 0,2772, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:003:0230 площею 0,2336 га що знаходиться в АДРЕСА_2 . У вересні 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на дані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , будучи громадянином Російської Федерації упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки не відчужив їх, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому є підстави для конфіскації земельної ділянки у власність держави.

Прокурор Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури Єленюк О.В. просила позовні вимоги задоволити та у разі відсутності відповідача ухвалити заочне рішення.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився. У письмову поясненні у справі просив задовольнити позовну заяву, послався на те, що ОСОБА_1 будучи іноземним громадянином, порушив національне законодавство України, оскільки упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки не здійснив їх відчуження.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання у справі повідомлявся через оголошення, розміщеному на офіційному веб-сайті судової влади України, тобто не пізніше ніж за десять днів до судового засідання, що відповідає приписам ч.11 ст.128 ЦПК України. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в його відсутність до суду не надійшло.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судовий розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (ст.41 Конституції України).

Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексомУкраїни (далі - ЗК України).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.22 ЗК України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (ч.5 ст.22 ЗК України).

За змістом ч.ч.3-4 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини.

Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Згідно п.е ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є, зокрема, невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.в ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

Положеннями ч.ч.1, 2, 4 ст.145 ЗК України визначено, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, встановлено, що за відповідачем ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом набув право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :03:007:0486 площею 0,2772, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за кадастровим номером :04:003:0230 площею 0,2336 га що знаходиться в АДРЕСА_2 . У вересні 2019 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на дані земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Із повідомлення Управління державної міграційної служби України у Чернівецькій області встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 щодо документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідками на постійне та тимчасове проживання не значиться. Паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувався..

На момент успадкування спірної земельної ділянки ОСОБА_1 був громадянином російської федерації.

Разом з тим, після набуття земельної ділянки у власність ОСОБА_1 , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року її не відчужив.

Отже, враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 не дотримано передбаченої земельним законодавством процедури щодо відчуження набутої земельної ділянки сільськогосподарського призначення протягом року, така земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

При цьому, чинним законодавством передбачено порядок відшкодування колишньому власнику земельної ділянки її вартості, внаслідок конфіскації та відчуження її уповноваженим органом.

В даному випадку наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваної земельної ділянки, оскільки останній мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак, до цього часу земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу.

Вказане узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені платіжною інструкцією №1659 від 25.10.2024, покладаються на відповідача, а тому суд має підстави для стягнення із відповідача на користь Вінницької обласної прокуратури судових витрат по оплаті судового збору у сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.56, 76-81, 89, 141, 247, 259, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про припинення права власності на земельні ділянки шляхом їх конфіскації на корсить держави та продажу на земельних торгах задовольнити.

Припинити, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянину Російської Федерації, який проживає АДРЕСА_3 , право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення особистого селянського госпоарства із кадастровим номером :03:007:0486 площею 0,2772 га та з кадастровим номером :04:003:0230 площею 0,2336 га, які знаходяться в м.Сторожинець Чернівецького району Чернівецької області шляхом їх конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області та їх продажу на земельних торгах.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина Російської Федерації, який проживає АДРЕСА_3 на користь Чернівецької обласної прокуратури (UA 0004946 в банку - Державна казначейська служба України, м. Київ МФО 820172, отримувач - Чернівецька обласна прокуратура, ) понесені витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду в сумі 2684,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 11 червня 2024 року.

Суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області Іван ЯКІВЧИК