Справа № 317/3607/24
Провадження № 2/317/10/2024
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ткаченко М.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

09.07.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Д.Р. звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовано тим, що протягом десяти днів з дня отримання судом зпяви про забезпечення позову позивачем буде подано позовну заяву про визнання виконавчого напису №12678 від 28.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості, таким, що не підлягає виконанню.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Л.Ю. перебувають матеріали виконавчого провадження №68144684 від 14.01.2022 року, відкрите на підставі виконавчого напису, зареєстрованого за №12678 від 28.05.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною.

04.07.2024 року позивачка помітила, що її банківська картка заблокована і що з неї були списані кошти (заблоковані) в рамках виконавчого провадження №68144684.

Так, приватний виконавець своєю постановою від 14.01.2022 року відкрив ВП №68144684 з примусового виконання виконавчого напису згідно з яким борг позивачки перед відповідачем становить: 34 562,04 грн., що складається з: 21 020,60 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту); 12 341,67 грн. (прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом); 1199,77 грн. (плата стягувача за вчинення виконавчого напису нотаріусом).

В рамках ВП №68144684 винесено постанову від 26.10.2023 про арешт коштів боржника. Кошти на картках позивачки заблоковані.

Отже, до 04.07.2024 року позивачка про існування цього ВП не знала, жодних документів, повідомлень, від третіх осіб або відповідача не отримувала.

Приймаючи до уваги, що нотаріальний напис буде оскаржено в судовому порядку виникла необхідність зупинення стягнення за виконавчим провадженням №68144684 від 14.01.2022, відкритого на підставі виконавчого напису №12678 від 28.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф..

На підтвердження вказаних обставин представником позивача надано копію заяви про примусове виконання рішення, копію виконавчого напису №12678 від 28.05.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., копію постанови про відкриття виконавчого провадження №68144684 від 14.01.2022, копію постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 14.01.2022, копію постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 14.01.2022, копію постанови про арешт коштів боржника від 26.10.2023.

Вивчивши обставини зазначені в заяві, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, крім іншого, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи положення статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на зазначене, перевіривши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки виконавчий напис є предметом судового розгляду та на даний час, приватним виконавцем вчиняються виконавчі дії, направлені на виконання виконавчого документа, законність якого оспорюється позивачем. Вжиття заходів забезпечення позову до набранням судовим рішенням у цій справі законної сили, забезпечить рівний баланс прав та обов`язків сторін у справі та усуне можливі подальші судові спори в разі задоволення заявлених позовних вимог, тобто такий спосіб забезпечення позову якнайкраще забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 149-153, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тивоненка Данила Руслановича до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Антон Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68144684 від 14.01.2022, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Антоном Юрійовичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни №12678 від 28.05.2021.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Відповідно до ст. 12 Закону України № 1404-VIII від 2 червня 2016 року «Про виконавче провадження», ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років, починаючи з наступного дня після її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя М.О. Ткаченко