Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Яцюк Максим Васильович, заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної поліції в Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Яцюк М.В., звернулась до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнень (а.с.60-61) зазначила, що з 2014 року вона проживала однією сім`єю та вела спільне господарство із ОСОБА_3 . Офіційно стосунки не оформлювали, лише в 2021 році отримала пропозицію укласти шлюб, але внаслідок збройної агресії російської федерації не встигли зареєструвати шлюб та відсвяткувати весілля. ОСОБА_3 був мобілізований і під час захисту Азовсталі потрапив у полон, його офіційний статус є зниклий безвісті. Заявниця, маючи інформацію про перебування ОСОБА_3 у полоні, не може скористатись своїми правами, оскільки поліція та інші установи співпрацюють з близькими родичами або із офіційними дружиною або чоловіком. Батьки ОСОБА_3 перебувають на непідконтрольній Україні території і не можуть впливати на процеси його пошуку, подавати заяви, отримувати відповіді, подавати докази. Статус заявниці не дозволяє їй скористатись своїми правами, адже її заяви приймають, але відповіді не надають, відбуваються прості відписки. Окрім того, на даний час виникла практика визнання померлим захисника, у випадку тривалого статусу безвісті зниклого, проте вплинути на процес визнання його померлим ОСОБА_1 не може, адже не перебуває у офіційному шлюбі із цивільним чоловіком. Бажає захистити права та інтереси ОСОБА_3 , повернути його на Батьківщину. Майже всі прямі докази ведення спільного господарства залишились в розбомбленій квартирі в Маріуполі. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який вона просить, пов`язане із цивільними правами за Законом України «Про звернення громадян» щодо звернення до військової частини, ТЦК, організацій щодо допомоги полоненим, а також для звернення до слідчого у кримінальному провадженні з приводу зникнення цивільного чоловіка. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення вказаного факту, який в даному випадку не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Її заява не пов`язана із правом на отримання виплат.
Заявниця ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 станом на 01.05.2022 року з 01.01.2014 року.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2024 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі в порядку окремого провадження.
Судом було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про допит в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
В судовому засіданні 28 травня 2024 року представник позивачки адвокат Яцюк М.В. відмовився від допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про що судом було постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання (а.с.159-160).
В судовому засіданні 20 червня 2024 року заявниця ОСОБА_1 відмовилась від повторного виклику та допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , про що судом було постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання (а.с.173-174).
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Яцюк М.В. підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві з урахуванням поданих уточнень. Зазначив, що встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 необхідне заявниці для контактування із Червоним Хрестом з метою визволення цивільного чоловіка з полону. Спір про право в даному випадку відсутній.
Заявниця ОСОБА_1 пояснила, що з 2013 році стала мешкати із ОСОБА_3 цивільним шлюбом спочатку у м.Макіївка за місцем її реєстрації по АДРЕСА_1 , потім переїхали до м.Дружківка у зв`язку із роботою чоловіка. В 2013 році відбулися їх заручини. В Дружківці проживали нетривалий час. З лютого 2015 року до 22 лютого 2022 рік мешкали однією сім`єю із ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , все робили разом як чоловік та дружина. Вони спільно відпочивали, проводили свята, чоловік дарував їх коштовні подарунки, зокрема, годинник Casio, чек про придбання якого долучений до матеріалів справи. Зазначила, що ані вона, ані ОСОБА_3 в зареєстрованих шлюбах не перебували, дітей не мають. Чоловік захищав Батьківщину, потрапив у полон, вона виїхала з міста Маріуполь і з квітня 2022 року мешкає у місті Ерфурті в Німеччині. Встановлення факту проживання однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу із ОСОБА_3 необхідне для розшуку останнього; питання про отримання будь-яких виплат від держави не розглядає, має в пріоритеті повернення чоловіка з полону.
Представник заінтересованої особи - Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.
Представник заінтересованої особи - Головного управління Національної поліції в Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.121).
В письмових поясненнях Головне управління Національної поліції в Донецькій області не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 у разі надання нею належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог (а.с.125-126).
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що особисто знайома із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , яка хрестила її дитину. Із ОСОБА_1 особисто знайома з 2005 року. Приблизно в 2014 році святкували день ОСОБА_10 і відсвяткували їх із ОСОБА_3 заручини. Спочатку ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мешкали в м.Макіївка, а на початку 2014 року переїхали до м.Маріуполя, де стали винаймати житло, жили як чоловік та дружина, дарували один одному подарунки, хотіли придбати нерухомість, заявниця дбала про ОСОБА_3 , готувала його у відрядження. Заявницю та ОСОБА_3 сприймали як пару, її родина допомагала їм облаштуватись у зйомній квартирі в м.Маріуполі; вони разом святкували свята. Дітей, в тому числі, і спільних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали. Після повномасштабного вторгнення ОСОБА_3 потрапив до полону.
Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 та її представника - адвоката Яцюка М.В., допитавши свідка ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що заявницею по справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (а.с.25-27, 83-88).
01 червня 2020 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_11 укладено договір № 000129 на виконання ремонтних робіт демонтаж, монтаж підлогового покриття, демонтаж шпалер та штукатурні роботи в кімнаті загальною площею 19,1 кв.м., демонтаж плитки та монтаж плитки на стінах та підлозі санвузла квартири АДРЕСА_4 (а.с.12-14, 69-73).
В розділі 15 договору на виконання ремонтних робіт від 01 червня 2020 року адресою проживання замовниці ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_3 .
01 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_12 було складено акт здачі прийняття робіт (надання послуг) за договором № 000129 (а.с.14 на звороті, 74).
Згідно рахунку-фактури № 0607 від 06 липня 2020 року ОСОБА_1 замовила у ФОП ОСОБА_13 поставку, ремонт та обслуговування трубопроводу в квартирі АДРЕСА_4 вартістю 8000 гривень 00 копійок (а.с.21,89).
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Донецьк, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.30, 91).
11.10.2021 року ОСОБА_3 звертався до Департамента соцзахисту населення ММР з приводу виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі (а.с.17,79).
Заявницею на підтвердження заявлених вимог надано копію гарантійного талону на прізвище ОСОБА_14 на придбаний 22.08.2018 року виріб Casio (204045) (а.с.8,66) та гарантійний талон № 253284 на придбаний 22.08.2018 року виріб ELITE (600731) (а.с.28 на звороті, а.с.92 на звороті) та товарний чек від 22.08.2018 року на суму 1755 грн (а.с.28,92).
Судом досліджені фотокартки із зображенням заявниці по справі разом із ОСОБА_3 , зроблені під час відпочинку та святкування свят (а.с.31-41, а.с.93-112).
На запит суду Костянтинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області листами від 12 березня 2024 року № 28.17-36, від 25 квітня 2024 року № 28.17-36-9 повідомив, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про укладення шлюбу в період часу з 2014 року по травень 2022 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні. Актові записи про шлюб відносно вказаних осіб відсутні (а.с.136,150).
Листом від 04 травня 2023 року № 33/7-С-4476в Об`єднаний центр з координації пошуку та звільнення військовополонених, незаконно позбавлених волі осіб внаслідок агресії проти України при Службі безпеки України повідомило ОСОБА_1 про те, що отримано підтверджуючу інформацію про перебування військовослужбовця ОСОБА_3 у полоні (а.с.5,64).
18 травня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Яцюк М.В. звернувся із адвокатським запитом до командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про надання інформації щодо статусу військовослужбовця ОСОБА_3 та відомостей про нараховані до виплати та не виплачені йому грошові суми у вигляді заробітної плати (а.с.6, 63).
Листом від 03 травня 2024 року № 06-05/6376 ДП «Український національний центр розбудови миру» на заяву ОСОБА_1 роз`яснило останній право безпосередньо звернутись до військової частини з приводу отримання довідки щодо ОСОБА_3 (а.с.177).
ОСОБА_1 зверталась із заявою на ім`я голови Національної поліції України від 28.09.2023 року з приводу розшуку ОСОБА_3 (а.с.16,77) та з аналогічною заявою електронною поштою (а.с.10, 76).
Висновки, яких дійшов суд
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на які в обгрунтування заявлених вимог посилається позивач (заявник) - є підставою для відмови у задоволення позову (заяви).
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
В Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17).
Оцінюючи надані заявницею на підтвердження заявлених вимог доказів, суд дійшов наступних висновків.
Показання свідка ОСОБА_4 , які носять узагальнений характер і стосуються здебільшого констатації факту перебування заявниці і ОСОБА_3 у близьких стосунках, факту їх заручин, не підтверджують наявності між вказаним особами усталених відносин, які притаманні подружжю, факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та витрат, придбання майна в інтересах сім`ї.
На переконання суду, показання свідка ОСОБА_4 та спільні фотографії заявниці із ОСОБА_3 , зроблені під час відпочинку та святкування свят не можуть самі по собі беззаперечно свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання, що узгоджується із правовим висновком сформульованим Верховним Судом у постанові від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19).
- ОСОБА_1 АДРЕСА_3 ,
- ОСОБА_3 АДРЕСА_2 .
Крім того, суд зауважує, що з наданих заявницею доказів - договору на виконання ремонтних робіт від 01 червня 2020 року № № 000129 (а.с.12-14, 69-73), акту здачі прийняття робіт (надання послуг) за договором № 000129 від 01 серпня 2020 року (а.с.14 на звороті, 74), рахунку-фактури № 0607 від 06 липня 2020 року (а.с.21,89) вбачається, що ОСОБА_1 робила ремонт в квартирі АДРЕСА_5 , за місцем фактичного проживання як внутрішньо переміщеної особи.
Зазначені докази спростовують доводи заявниці про її проживання із ОСОБА_3 за однією адресою АДРЕСА_2 , однією сім`єю.
Посилання ОСОБА_1 на те, що номер квартири АДРЕСА_5 у зазначених вище доказах зазначений помилково суд відхиляє як неспроможні, оскільки підстави ставити під сумнів достовірність цих доказів відсутні.
Заявницею на підтвердження заявлених вимог надано копію гарантійного талону на прізвище ОСОБА_14 на придбаний 22.08.2018 року виріб Casio (204045) (а.с.8,66) та гарантійний талон № 253284 на придбаний 22.08.2018 року виріб ELITE (600731) (а.с.28 на звороті, а.с.92 на звороті) та товарний чек від 22.08.2018 року на суму 1755 грн (а.с.28,92), проте з цих доказів неможливо дійти висновку про те, що саме було придбано, для кого, за рахунок чиїх коштів, зважаючи на що суд не бере їх до уваги як належні та достатні докази на підтвердження факту наявності у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільного бюджету, здійснення спільних витрат, набуття майнав інтересах сім`ї, що є притаманним подружжю.
В судовому засіданні судом заявниці ОСОБА_1 було роз`яснено зміст ст.ст. 12,13,43,81 ЦПК України, проте заявниця не надала належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу в період часу з 01.01.2014 року до 01.05.2022 року, а надані докази, які досліджені судом не підтверджують факту ведення спільного господарства, наявності спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна та не дозволяють дійти висновку про те, що в зазначений період часу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 склались усталені відносини, притаманні подружжю.
Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінивши вищезазначені досліджені у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу.
Керуючись ст.ст.265, 259, 315, 319 ЦПК України, -
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 липня 2024 року.

Суддя