АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року

м. Чернівці

справа № 718/2929/24

провадження №22-ц/822/992/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н.Ю.

суддів: Височанської Н.К., Одинака О.О.

секретаря Скулеба А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Ставчанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області

апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року, головуючий у першій інстанції Нагорний В.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернулася до суду з позовом до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Просила визнати бездіяльність Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо залишення без розгляду та не прийняття рішення на засіданні сесії сільської ради за заявою ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 незаконною.

Зобов`язати Ставчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області розглянути на засіданні сесії сільської ради заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року із прийняттям рішення про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 у передбачений законодавством спосіб і строк, або відмову у наданні.

ОСОБА_1 у жовтні 2024 року звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з заявою про забезпечення позову до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, з яким у липні 2024 року звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області.

Вказувала, що рішенням 24 сесії Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 8 скликання від 02 вересня 2024 року №1730-8/24 надано дозвіл Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, а сільського голову уповноважено виступити замовником із виготовлення документації із землеустрою.

Ставчанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області має намір вчинити щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 дії із зміни її характеристик, площі, межових знаків, які призведуть до втрати і відсутності предмету спору, що унеможливить суд надати оцінку дій (бездіяльності) відповідача відповідно до заявлених позовних вимог.

Просила накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0232 площею 54,6531 га цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225).

Заборонити Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області, голові Ставчанської сільської ради, іншим уповноваженим сільською радою особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, у тому числі: поділ, об`єднання із внесенням таких відомостей до Державного земельного кадастру, реєстраційні дії, внесення відомостей, змін до них, приймати будь-які рішення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для повторного вжиття тотожних заходів забезпечення позову з огляду на забезпечення позову ОСОБА_1 ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року у справі №718/2430/24 на порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції не зроблено висновку щодо наявності або відсутності підстав для забезпечення позову в конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Рішенням 24 сесії Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 8 скликання від 02 вересня 2024 року №1730-8/24 надано дозвіл Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, а сільського голову уповноважено виступити замовником із виготовлення документації із землеустрою.

У разі реалізації Ставчанською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області наведеного рішення щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, яка є предметом бездіяльності, не буде забезпечено виконання судового рішення, оскільки буде втрачена земельна ділянка кадастровий номер :02:002:0232, будуть сформовані нові об`єкти нерухомого майна з іншими кадастровими номерами, площею, конфігурацією, наслідком чого буде не забезпечення ефективного захисту і поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві Ставчанська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції послався на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року у справі №718/2430/24, якою забезпечено позов ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0232 площею 54,6531 га цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225); заборони Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області, голові Ставчанської сільської ради, іншим уповноваженим сільською радою особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, у тому числі: поділ, об`єднання із внесенням таких відомостей до Державного земельного кадастру, реєстраційні дії, внесення відомостей, змін до них, приймати будь-які рішення з цього приводу.

Водночас суд першої інстанції вважав, що відсутні підстави для повторного вжиття тотожних заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з заявою про забезпечення позову до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, з яким у липні 2024 року звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20 вересня 2022 року №310249762 здійснено реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежитлову будівлю рибниці літ.А площею 20 кв.м з належними до неї господарськими будівлями та спорудами навіс літ.Б, навіс літ.В, сарай літ.Г, вимощення І, ІІ, ІІІ, водозабірна споруда №1, які розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер :02:002:0232.

На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майн щодо об`єктів нерухомого майна від 15 серпня 2022 року №307360012 здійснено реєстрацію права комунальної власності Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на земельну ділянку площею 54,6531 га цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована в с.Южинець Кіцманського району Чернівецької області, кадастровий номер :02:002:0232.

Рішенням 24 сесії Ставчанської сільської ради 8 скликання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для рибогосподарських потреб» надано дозвіл Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для рибогосподарських потреб площею 54,6531 га кадастровий номер :02:002:0232, яка розташована в с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області на території Ставчанської сільської ради.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 718/2430/24 ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

На підставі частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Крім того, відповідно правової позиції, викладеної у рішенні Конституційного Суду України від 31.05.2011 у справі № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України: "З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини цього рішення).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа (частина перша статті 152 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: 1) неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; 2) повернення позовної заяви; 3) відмови у відкритті провадження у справі (частина тринадцята статті 158 ЦПК України)

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 червня 2021 року у справі№ 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) зазначив, що першочерговим при надходженні на розгляд суду заяви про забезпечення позову є надання оцінки щодо порядку звернення з нею до суду, за умови дотримання якого здійснюється її розгляд по суті;

у випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову;

у разі повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі передбачений процесуальний механізм скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що ОСОБА_1 у вересні 2024 року звернулася до суду з позовом до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону).

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2024 року у справі №718/2929/24 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 28 жовтня 2024 року ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 вересня 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За змістом пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову забороною вчиняти певні дії.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці першому п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) вказала, що можливість забезпечення судом позову не пов`язується з тим, чи підлягає рішення суду, ухвалене по суті спору, примусовому виконанню.

Цивільний процесуальний закон не забороняє вживати заходи забезпечення позову у справі, рішення у якій не підлягає примусовому виконанню, якщо забезпечення позову сприятиме ефективному захисту порушених прав позивача. І навпаки, якщо рішення у справі підлягатиме примусовому виконанню, вжиття заходів забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, не завжди може бути необхідним та співмірним із пред`явленими вимогами позову і відповідати характеру порушеного права позивача.

У частині першій статті 150 ЦПК України наведено перелік видів забезпечення позову, серед яких у пункті 1 законодавець вирізняє накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на майно (грошові кошти), лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить.

Тому Велика Палата Верховного Суду констатує, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 18 жовтня 2018 по справі №183/5864/17-ц.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 754/5683/22 (провадження № 14-28цс23) зазначила, що наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Отже висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії лише на тій підставі, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року у справі № 718/2430/24 за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії застосовано тотожні заходи забезпечення позову, не відповідають нормам процесуального права.

Ініціювання ОСОБА_1 інших судових справ із вимогами до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії та їх розгляд судами за визначених процесуальним законом умов можуть зумовлювати настання інших процесуальних наслідків, ніж відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Крім того, постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 жовтня 2024 року у справі № 718/2430/24 за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року скасовано, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову залишено без задоволення.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання бездіяльності Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо залишення без розгляду та не прийняття рішення на засіданні сесії сільської ради за заявою ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року про передачу в користування на умовах оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 незаконною; зобов`язання Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області розглянути за засіданні сесії сільської ради заяву ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року із прийняттям рішення про надання в оренду земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 у передбачений законодавством спосіб і строк, або відмову у наданні.

Отже, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами немайнового характеру, в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас судом першої інстанції не надано оцінки вірогідності того чи може невжиття заходів забезпечення позову у даній справі (у разі задоволення позову) унеможливити ефективний захист порушених прав ОСОБА_1 і поновлення порушених прав та інтересів ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася.

На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на спричинення бездіяльністю Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області порушення права на отримання у користування на умовах оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, на якій розташована набута у власність нежитлова будівля рибниці.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_3 насамперед має на меті захистити своє право на отримання у користування на умовах оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, на якій розташована набута у власність нежитлова будівля рибниці.

Ураховуючи наведене між сторонами виник спір з приводу оформлення ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, який обґрунтовано бездіяльністю Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 .

Тобто заявлені заходи забезпечення безпосередньо стосуються предмета спору земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232 за позовом ОСОБА_1 до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ураховуючи наведене, обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0232 площею 54,6531 га цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225), є співмірним із заявленими позовними вимогами у межах існуючого спору.

За обставин надання рішенням 24 сесії Ставчанської сільської ради 8 скликання «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для рибогосподарських потреб» дозволу Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки для рибогосподарських потреб площею 54,6531 га кадастровий номер :02:002:0232, яка розташована в с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області на території Ставчанської сільської ради, існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких вона звернулася до суду.

Виконання в майбутньому судового рішення у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи буде наявною у Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області земельна ділянка для рибогосподарських потреб площею 54,6531 га кадастровий номер :02:002:0232, яка розташована в с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області на території Ставчанської сільської ради, що є предметом спору.

У разі, якщо до закінчення розгляду даної справи буде поділено (об`єднано) земельну ділянку для рибогосподарських потреб площею 54,6531 га кадастровий номер :02:002:0232, яка розташована в с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області на території Ставчанської сільської ради, ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за позовом до Ставчанської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії без нових звернень до суду.

Разом з тим вжиття заходів забезпечення позову не призведе до порушення принципу співмірності забезпечення позову щодо предмету спору, оскільки ці заходи спрямовані виключно на збереження вже існуючих обставин спірних правовідносин та не накладають обтяжливих обов`язків на Ставчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області.

При цьому обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав, оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише розпорядженням ним, проте не позбавляє Ставчанську сільську раду Чернівецького району Чернівецької області та інших осіб права володіння і користування цим майном.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 915/373/20.

Верховний Суд у постанові від 24 липня 2024 року у справі № 567/459/23 (провадження № 61-10214св23) вказав, що арешт, як заборона на право розпоряджатися майном, включає і обмеження на розпорядження таким майном. Тому при накладенні арешту на майно вжиття додаткових заходів забезпечення, направлених на обмеження розпорядження таким майном, не є необхідним.

За таких обставин, враховуючи предмет спору у цій справі, не є необхідним і співмірним додатково забороняти Ставчанській сільській раді Чернівецького району Чернівецької області, голові Ставчанської сільської ради, іншим уповноваженим сільською радою особам вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:002:0232, у тому числі: поділ, об`єднання із внесенням таких відомостей до Державного земельного кадастру, реєстраційні дії, внесення відомостей, змін до них, приймати будь-які рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене ухвала Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 вересня 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 листопада 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :02:002:0232 площею 54,6531 га цільовим призначенням для рибогосподарських потреб, яка розташована у с.Южинець Чернівецького району Чернівецької області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225); Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 23 грудня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді Н. К. Височанська

О. О. Одинак