Справа № 351/2718/23
Номер провадження №2/351/197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2024 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Боднарук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снятина в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Зленка Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Зленко Віталій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача ОСОБА_4 зазначає, що господарство по АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15.04.1991 були ОСОБА_5 , 1930 р.н., ОСОБА_6 , 1933 р.н., ОСОБА_1 , 1961 р.н., ОСОБА_7 , 1958 р.н., ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., тобто кожному належало по 1/6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , після смерті якої спадкоємцем 1/6 частки належної останній стала ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який за життя написав заповіт на користь ОСОБА_1 , яка успадкувала 1/6 частку домогосподарства по АДРЕСА_1 . Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності за померлим. Отже, позивачка ОСОБА_1 набула право власності на 3/6 частки спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , спадкоємцем якого стала ОСОБА_2 дочка померлого. Таким чином, ОСОБА_2 набула право власності на 2/6 частки спірного житлового будинку.

Зважаючи на те, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відсутній правовстановлюючий документ, позивачі як спадкоємці не можуть реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину у нотаріальній конторі.

У своїй позовній заяві позивачі просили суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування на 3/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених позовних вимог відповідач ОСОБА_3 зазначає, що господарство по АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15.04.1991 були ОСОБА_5 , 1930 р.н. - дід ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , 1933 р.н. - баба ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , 1961 р.н. - мати ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , 1958 р.н. - батько ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н. - сестра ОСОБА_3 . Отже, усім вищезазначеним особам як членам колишнього колгоспного двору належало по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Спадщину після смерті баби, діда та батька ОСОБА_3 не приймав і на неї не претендує.

У своїй зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 просив визнати за ним право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 позивачі не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, первісний позов визнав, просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Гуменюк Т. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 18 квітня 1961 року Балинцівською сільською Радою, ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , про що зроблено відповідний актовий запис № 27. Батьком дитини записаний ОСОБА_9 , а матір`ю ОСОБА_6 .

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Балинцівською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 08 серпня 1980 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_10 , прізвище дружини ОСОБА_10 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 серпня 1980 року Балинцівською сільською радою Снятинського району, ОСОБА_11 народилася ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Батьком дитини записаний ОСОБА_7 , а матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Балинцівською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 09 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Балинцівській сільській раді Снятинського району, про що складено відповідний актовий запис № 16. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу ОСОБА_13 , прізвище дружини ОСОБА_13 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 01 червня 2011 року виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 14.

З копії довідки про право власності, що видається у зв`язку з оформленням спадщини № 1148 від 28.11.2011, виданої Балинцівською селищною радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_6 , крім неї в даному будинку за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , 1930 р.н. - чоловік померлої; ОСОБА_1 , 1961 р.н. - дочка померлої, ОСОБА_2 , 1980 р.н. - онука померлої, ОСОБА_14 , 2008 р.н. - онука померлої. З дня смерті ОСОБА_6 в управління спадковим майном вступила її дочка ОСОБА_1 , яка поховала тіло померлої, проводила поминальний обід і наділі проживає у спадковому будинку. Заповіт від імені померлої ОСОБА_6 в Балинцівській сільській раді не посвідчувався.

Згідно з копією заяви до державного нотаріуса Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 30.11.2011 № 246, ОСОБА_5 звернувся до державного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_6 на користь дочки померлої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 28878068 від 30.11.2011, зареєстрована спадкова справа: номер у спадковому реєстрі 52078162, спадкодавець ОСОБА_6 .

Відповідно до копії заповіту від 20.02.2007, посвідченого секретарем виконавчого комітету Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області Драган Г.Р., ОСОБА_5 на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 13 січня 2016 року виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 6.

З копії довідки про право власності, що видається в зв`язку з оформленням спадщини № 356 від 14.06.2023, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровано житловий будинок в АДРЕСА_1 . ОСОБА_5 не був останнім членом двору. На день смерті ОСОБА_5 крім нього в даному будинку зареєстровані і проживають: ОСОБА_1 , 1961 р.н., ОСОБА_7 , 1958 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., ОСОБА_14 , 2008 р.н., ОСОБА_15 , 2012 р.н.

З дня смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступила дочка ОСОБА_1 , яка поховала тіло померлого, проводила поминальний обід, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги і проживає в спадковому будинку. Заповіт від імені померлого ОСОБА_5 посвідчувався в Балинцівській сільській раді в реєстрі № 16 від 20.02.2007, який не скасований, не змінений і є дійсним.

Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки: 72938962, дата видачі: 23.06.2023, 10:29 у Спадковому реєстрі відкрита спадкова справа після смерті ОСОБА_5 .

Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 44548969 від 22.07.2016, зареєстрований заповіт номер у спадковому реєстрі 59269001, заповідач ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою № 124/02-14 від 02.06.2023, виданою приватним нотаріусом Кломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., згідно спадкової справи № 91/2016, заведеної у Другій Снятинській державній нотаріальній конторі, ОСОБА_1 дійсно є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на день смерті був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 125/02-14 від 02.06.2023, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого 22 грудня 2018 року виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 37.

Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 56195255 від 17.05.2019, зареєстрована спадкова справа: номер у спадковому реєстрі 64194220, спадкодавець ОСОБА_7 .

Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 17.05.2023 № 80 ОСОБА_16 , ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_7 . На день його смерті залишилось спадкове майно. Цією заявою вона прийняла всю спадщину після смерті померлого батька ОСОБА_7 . Крім нього спадкоємцями є: дружина померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка зареєстрована в с. Трофанівка Снятинського району Івано-Франківської області.

Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 17.05.2023 № 81 ОСОБА_16 , ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_7 на користь дочки померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що зареєстрована в АДРЕСА_1 .

З копії довідки № 494 від 15.05.2019, виданої Балинцівською селищною радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на день смерті ОСОБА_7 , крім нього в даному будинку за адресою АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , 1961 р.н. - дружина, ОСОБА_2 , 1980 р.н. - дочка, ОСОБА_14 , 2008 р.н. - онука, ОСОБА_15 , 2012 р.н. - онука. З дня смерті ОСОБА_7 в управління спадковим майном вступила дочка ОСОБА_2 , яка веде за ним догляд за спадковим майном. Заборона відчуження на майно померлого сільською радою не накладалася. Заповіт від імені померлого ОСОБА_7 не посвідчувався в Балинцівській сільській раді.

З копії довідки № 357 від 14.04.2023, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 в колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1930 р.н., ОСОБА_6 , 1933 р.н., ОСОБА_1 , 1961 р.н., ОСОБА_7 , 1958 р.н., ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н.

Згідно з довідкою № 302/02-14 від 24.10.2023, виданою приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа за № 45/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом № 80 від 17 травня 2019 року дочки померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительки АДРЕСА_1 . Також по вказаній вище спадковій справі надійшла заява про відмову від прийняття спадщини за законом № 81 від 17 травня 2019 року дружини померлого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки с. Трофанівка Снятинського району Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-86/309750 від 21.02.2023, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах зареєстровано право власності в реєстровій книзі під реєстровим № 93 за ОСОБА_5 . Свідоцтво про право власності видане 08.12.1987 на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради № 216 від 11.11.1987.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося;

в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору;

г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті своїх батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_7 . Спадщину позивачі прийняли відповідно до вимог закону та не заявляли про відмову від неї. Однак позивачі отримали від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, не оформили у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлені можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку.

Проте, суд вважає, що право позивачів, у зв`язку з тим, що останні вчинили усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивачі мають право на звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування.

Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1930 р.н., ОСОБА_6 , 1933 р.н., ОСОБА_1 , 1961 р.н., ОСОБА_7 , 1958 р.н., ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 у кожного співвласника.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її частку за законом успадкувала позивачка ОСОБА_1 , а відповідно стала власницею 2/6 часток колгоспного двору.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його частку за заповітом успадкувала позивачка ОСОБА_1 , а відповідно стала власницею 3/6 часток колгоспного двору.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_7 а, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , його частку за законом успадкувала позивачка ОСОБА_2 , а відповідно стала власницею 2/6 часток колгоспного двору.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у первісній позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується зустрічого позову ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, суд зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_5 , 1930 р.н., ОСОБА_6 , 1933 р.н., ОСОБА_1 , 1961 р.н., ОСОБА_7 , 1958 р.н., ОСОБА_3 , 1981 р.н., ОСОБА_2 , 1980 р.н., а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 у кожного співвласника.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_3 , як член колгоспного двору, не втратив права на частку в майні колгоспного двору, а тому суд вважає що доводи, викладені позивачем у зустрічній позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Зленка Віталія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності в порядку спадкування на 3/6 частки житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлям та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

- позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ;

- відповідач: Заболотівська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Коломийський район, смт. Заболотів, площа Степана Бандери, буд. 3, .

Суддя Іван ПОСОХОВ