Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2024 року

м. Харків

справа № 638/9667/23

провадження № 2/638/3172/2 4

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - Яковлевої В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сікорського А.С.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, структурний навчальний підрозділ Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними,

у с т а н о в и в:

11 серпня 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2023 року, 22 вересня 2023 року вищевказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними повернуто позивачу.

Постановою Харківського апеляційного суду від 31 січня 2024 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Матеріали справи передано в провадження судді Яковлевої В.М. 15 лютого 2024 року.

Позовна заява (уточнена) мотивована наявністю факту протиправної поведінки, заподіяної юридичною особою відповідачем ХНУ щодо фізичної особи ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через ухилення від видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів факультету психології з 25.02.2020» після скасування Рішенням ДзРС від 23.09.2021 наказу ХНУ «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології» від 25.02.2020 № 0210- 05/402;

наявністю факту протиправної поведінки, заподіяної співвідповідачем юридичною особою ХНУ в особі керівника навчального підрозділу ХНУ деканом факультету психології ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через представлення керівництву ХНУ складеної, вважаю, заднім числом службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів» від 25.02.2020 № 402, із тексту якої вбачається умисне надання протиправної та недостовірної інформації про порушення ОСОБА_1 , зокрема невиконання навчального плану при фактичній його відсутності;

а також наявністю факту протиправної поведінки, заподіяної співвідповідачем юридичною особою ХНУ в особі керівника навчального підрозділу ХНУ деканом факультету психології ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через представлення керівництву ХНУ службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів» від 25.02.2020 № 402, під час хвороби та знаходження на лікуванні у медичному закладі з 19.02.2020 по 29.02.2020 студента факультету Психології особи з особливими освітніми потребами особи з інвалідністю 2 групи ОСОБА_1 ;

наявністю факту протиправної поведінки, заподіяної співвідповідачем юридичною особою, в особі керівника навчального підрозділу ХНУ деканом факультету психології ОСОБА_3 , щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через створення, після ухвалення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року, що набрало законної сили, вважаю, документів, які перешкоджають поновлення ОСОБА_1 у освітньому процесі в ХНУ.

Позивач зазначає, що факультет психології структурний навчальний підрозділ ХНУ вважається юридичною особою, а керівник навчального підрозділу ХНУ в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , як юридична особа ХНУ та сторона по справі співвідповідач несе основну відповідальність за якість освітнього процесу в університеті.

ОСОБА_1 також вказує на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено наступні обставини.

Наказом ХНУ № 0210-05/1273 від 01.08.2019 по ХНУ, МОФ зарахований на 1 курс денної

і здобуття освіти з 01.09.2019.

Наказом ХНУ № 0210-05/303 від 07.02.2020 МОФ відраховано зі складу студентів.

Наказом ХНУ № 0210-05/370 від 14.02.2020, наказ №0210-05/303 від 07.02.2020 скасовано.

Наказом ХНУ № 0210-05/402 від 25.02.2020 МОФ відраховано зі складу студентів.

З приводу відрахування зі складу студентів 07.02.2020 та поновлення права у навчанні 14.02.2020 вказує на те, що ОСОБА_1 з 03.02.2020 по 13.02.2020 під час його хвороби знаходився на лікуванні в медичному закладі, що підтверджено довідкою «Міської студентської лікарні» ХМР «Про тимчасову непрацездатність студента» від 13.02.2020 № 374.

07.02.2020 службовою запискою ОСОБА_4 про відрахування ОСОБА_5 відраховано зі складу студентів факультету психології, спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану» від 07.02.2020 № б/н звернулася до проректора з науково-педагогічної роботи ХНУ ОСОБА_6 з проханням відрахувати з 07.02.2020 зі складу студентів факультету ОСОБА_5 , спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану.

Наказом проректора ХНУ ОСОБА_6 «Про відрахування студентів» від 07.02.2020 № 0210-05/303 ОСОБА_1 з 07.02.2020, був відрахований зі складу студентів на підставі службової записки ОСОБА_3 від 07.02.2020 № б/н, що встановлено судом.

Наказом ХНУ «Про скасування наказу» від 14.02.2020 №0210-05/370 наказ ХНУ «Про відрахування студентів» від 07.02.2020 №0210-05/303, скасований на підставі заяви ОСОБА_1 та довідки міської студентської лікарні ХМР від 13.02.2020 № 374.

У судовому порядку наказ проректора ХНУ А. Пантелеймонова «Про відрахування студентів» від 07.02.2020 № 0210-05/303 та протиправна поведінка ОСОБА_3 , яка, на його думку, полягає у створенні завідомо незаконного протиправного документу індивідуальної дії - службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 07.02.2020 за невиконання навчального плану» від 07.02.2020 не оскаржувалися.

Стосовно протиправної поведінки, заподіяної відповідачем ХНУ щодо студента ОСОБА_1 , зазначає, що ОСОБА_1 з 19.02.2020 по 29.02.2020 під час його хвороби знаходився на лікуванні у медичному закладі, що підтверджується паперовим письмовим документом належним, допустимим та достовірним доказом, зокрема, довідкою КНП «Міської поліклініки №10» ХМР «Про тимчасову непрацездатність студента» від 06.03.2020 № 80, що встановлено судом.

Наказом проректора ХНУ А. Пантелеймонова «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 110-05/402 ОСОБА_1 з 25.02.2020 другий раз за лютий 2020 рік ОСОБА_1 був відрахований зі складу студентів на підставі службової записки ОСОБА_3 від 25.02.2020 № 402, що встановлено судом.

Рішенням Дзержинський районний суд м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 953/4017/21, залишеного постановою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2023 та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного Суду від 06.04.2023, без змін, скасовано наказ проректора з науково-педагогічної роботи ХНУ ОСОБА_7 № 110-05/402 від 25.02.2020 в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету психології, спеціальність Психологія.

Оскільки порушене право поновлення до складу студентів на навчання у порядку, встановленому Положенням № 245, Статутом № 644 здобуття вищої освіти не припинило своєї дії, відповідач ХНУ мав його відновити шляхом як припинення самого правопорушення, яке існувало до порушення права у спосіб видання наказу ХНУ «Про скасування наказу «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_5 зі складу студентів» так і усунення його наслідків шляхом видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів ОСОБА_1 », керуючись п. 16 та п. 28 Положення № 245, п.п. 13 п.п. 4.3.2.Статуту № 644, а також, на підставі заяви ОСОБА_1 та довідки КНП «Міської поліклініки № 10» ХМР «Про тимчасову непрацездатність студента у зв`язку з хворобою» від 06.03.2020 № 80.

Таким чином, вважає, що відсутність усунення наслідків правопорушення шляхом видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів ОСОБА_1 », а також причинно-наслідковий зв`язок для підстави визнання поведінки, заподіяної юридичною особою державної форми власності відповідачем ХНУ щодо студента ОСОБА_1 , протиправною.

25.02.2020 другий раз за лютий 2020 року ОСОБА_3 службовою запискою «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології, спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану» від 25.02.2020 №402 звернулася до проректора з науково-педагогічної роботи ХНУ ОСОБА_6 з проханням відрахувати з 25.02.2020 зі складу студентів факультету ОСОБА_1 , спеціальність - Психологія.

В судовому порядку протиправна поведінка ОСОБА_3 , яка вбачається у створенні заднім числом, завідомо незаконного документу індивідуальної дії службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 за невиконання навчального плану» не оскаржувалася.

Наказом проректора ХНУ А. Пантелеймонова «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 ОСОБА_1 з 25.02.2020 другий раз за лютий 2020 року ОСОБА_1 , був відрахований зі складу студентів на підставі службової записки ОСОБА_3 від 25.02.2020 № 402.

Більше того, із тексту цієї службової записки вбачається умисне надання недостовірної інформації про порушення ОСОБА_1 , зокрема невиконання навчального плану при фактичній його відсутності, записка була підставою для видання наказу ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 №0210-05/3030, скасованого рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 953/4017/21, залишеного постановою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2023 та ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.04.2023, без мін.

ОСОБА_1 звернувся до ректора ХНУ ОСОБА_8 з письмовою заявою про відновлення становища, яке існувало до його порушення наказом ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/3030 скасованого Рішенням ДзРС від 23.09.2021 із викладенням протиправної поведінки вчиненої деканом факультету психології ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту.

У відповідь проректор ХНУ ОСОБА_6 листом від 05.11.2021 № 0102/618 повідомив, що ХНУ не погодився із рішенням від 23.09.2021 у справі № 953/4017/21, яке оскаржене ним в апеляційному порядку.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 також вказує на те, що висновок декану факультету психології у службовій записці «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів за невиконання навчального плану» від 25.02.2020 № 402, вважає необгрунтованим, оскільки суперечить вимогами чинного законодавства.

Водночас, ОСОБА_1 має статус особи з особливими освітніми потребами, на підставі яких керівник навчального підрозділу ХНУ, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , був зобов`язаний забезпечити організацію інклюзивного навчання особі з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 та представити для затвердження керівнику ХНУ (ректору, проректору) створений документ індивідуальної дії розроблений «Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 ».

Таким чином, вважає, що керівник навчального підрозділу ХНУ в особі декана факультету психології ОСОБА_3 був зобов`язаний забезпечити організацію створення документу індивідуальної дії шляхом розроблення «Індивідуального навчального плану здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 » і якщо він не буде виконаний у відведений термін, то застосовується п. 4 ч. 1 ст. 46 Закону № 1556-УІІ.

Однак, декан факультету психології ОСОБА_3 ухилилася від забезпечення організації інклюзивного навчання особі з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 та ухилилася від розроблення документу індивідуальної дії із назвою «Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 ».

При цьому службова записка «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів» від 25.02.2020 № 402 була складена саме за невиконання загального навчального плану, всупереч того, що індивідуальний навчальний план ОСОБА_1 не був розроблений та не був складений.

На підставі вищевикладеного просить:

- визнати протиправною поведінку, заподіяну юридичною особою державної форми власності відповідачем Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна щодо студента ОСОБА_1 , в частині порушення права на вищу освіту через ухилення від видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів факультету психології з 25.02.2020» після скасування рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 (справа № 953/4017/21) наказу ХНУ «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології» від 25.02.2020 № 0210-05/402;

- визнати протиправною поведінку, заподіяну юридичною особою державної форми власності співвідповідачем структурним навчальним підрозділом ХНУ в особі декана факультету психології ХНУ ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 , в частині порушення права на вищу освіту через представлення керівництву ХНУ створеного документу індивідуальної дії у формі службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології, спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану» від 25.02.2020 № 402 під час його хвороби та знаходження на лікуванні у медичному закладі з 19.02.2020 по 29.02.2020, при фактичній відсутності існування розробленого документу індивідуальної дії під назвою «Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 ».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними.

Визнано справу малозначною відповідно до положень пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Призначено судове засідання по справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав суду пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування оригіналу наказу Харківського національного університету «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології» від 25.02.2020 № 0210-05/402 за клопотанням ОСОБА_1 протокольною ухвалою суду залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Також через систему «Електронний Суд» ОСОБА_2 подала до суду заяву про закриття провадження у справі, в якій просила провадження у справі № 638/9667/23 закрити в порядку п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із набранням законної сили рішення суду ухваленого з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.10.2023 у справі № 638/8497/23 та Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року у справі № 953/4017/21.

Заява мотивована тим, що Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2024 року у справі № 638/9667/23 відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними. За змістом позовної заяви про визнання протиправною поведінку в частині порушення права на вищу освіту (уточненої) від 10.08.2024.

За змістом позовної заяви про визнання протиправною поведінку в частині порушення права на вищу освіту (уточненої) від 10.08.2024, позивач просить визнати протиправною поведінку заподіяною юридичною особою державної форми власності відповідачем Харківським національним університетом імені В.Н.Каразіна щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через ухилення від видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів факультету психології з 25.02.2020» після скасування рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 (справа №953/4017/21) наказу ХНУ «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології» від 25.02.2020 №0210-05/402.

Також визнати протиправною поведінку заподіяною юридичною особою державної форми власності співвідповідачем структурним навчальним підрозділом ХНУ в особі декана факультету психології ХНУ ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 в частині порушення права на вищу освіту через представлення керівництву ХНУ створеного документу індивідуальної дії у формі службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології, спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану» від 25.02.2020 №402 під час його хвороби та знаходження на лікуванні у медичному закладі з 19.02.2020 по 29.02.2020, при фактичній відсутності фізичного існування розробленого документу індивідуальної дії під назвою «Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 ».

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Тобто, підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі.

Процесуальне законодавство містить імперативний припис, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (частина друга статті 256 Цивільного процесуального кодексу України).

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто, коли позови збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами й обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Поняття «юридичного спору» тлумачиться широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно із правовим висновком Верховного Суде України цивільна справа може бути закрита на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України тільки у разі, якщо справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства і є відповідне судове рішення, ухвалене саме в порядку цивільного судочинства (Постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі № 161/10940/22).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року у справі № 953/4017/21, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, наказ ХНУ імені В. Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 25 лютого 2020 року № 0210-05/402 скасовано в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів.

Наразі є таким, що набрало законної силі рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 20.10.2023 у справі № 638/8497/23, залишене без змін Постановою Харківського апеляційного суду від 30.01.2024, та стосовно якого відмовлено у відкритті касаційного провадження Ухвалою Верховного Суду.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 раніше звертався до суду з позовом до Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, у якому просив визнати неправомірними дії з видання наказу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 20.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_1 та скасувати наказ ХНУ ім. В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується ОСОБА_1 .

А також позовом ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна про відновлення становища, яке існувало до порушення, в якому просив:

- відновити становище, яке існувало до його порушення наказом ХНУ ім. В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/3030 у спосіб реалізації права особи з інвалідністю 2 групи особи з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 на поновлення здобуття вищої освіти в ХНУ ім. В.Н. Каразіна з дня його порушення 25.02.2020;

- зобов`язати ХНУ видати наказ «Про скасування наказу ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_5 зі складу студентів» у зв`язку з хворобою»;

- зобов`язати ХНУ видати наказ «Про зарахування (поновлення) до складу студентів» ОСОБА_1 з моменту його порушення 25.02.2020.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що становище, яке існувало до порушення Наказом ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402, не було відновлене у спосіб видання наказу ХНУ «Про скасування наказу» від 25.02.2020 № 0210-05/402.

Як вбачається, сторони у вищезазначених та у цій справі, а також підстави та предмет позову, одночасно, не є тотожними, зважаючи на що, суд вважає, що заява про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 проти закриття провадження у справі заперечував, про що надав суду письмові заперечення.

Заяву ОСОБА_1 в частині витребування цивільних справ № 953/4017/21, № 638/8497/23 за клопотанням ОСОБА_1 протокольною ухвалою суду залишено без розгляду.

У судове засідання 12 липня 2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку відповідно до вимог статті 128 ЦПК України.

12 липня 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 подала через канцелярію суду письмову заяву, в якій просила подальший розгляд справи провести за відсутності представника відповідача, стадію дослідження доказів, без фіксації судового процесу технічними засобами. У задоволенні позову просила відмовити повністю.

Інших заяв та клопотань, зокрема, про відкладення судового розгляду справи, учасники справи до суду не подали.

Відповідно до вимог частини першої - третьої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Суд враховує, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У справі зібрано достатньо доказів, містяться достатні дані про права та взаємовідносини сторін.

З метою недопущення надмірної тривалості судового провадження, правових підстав для подальшого відкладення розгляду справи суд не вбачає.

Вислухавши учасників справи, представника, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії витягу з наказу №0210-05/1273 від 01.08.2019 по Харківському національному університету В.Н. Каразіна, ОСОБА_1 був зарахований на 1 курс денної форми здобуття освіти з 01.09.2019.

Відповідно до копії витягу зі службової записки від 13.01.2020 «про встановлення терміну ліквідації академічної заборгованості» ОСОБА_1 був встановлений термін ліквідації академічної заборгованості по 07.02.2020 з наступних дисциплін: іспити- «Анатомія, фізіологія, еволюція нервової системи. Фізіологія поведінки», «Теорія ймовірності та математична статистика», «Загальна психологія. Вступ до психології», «Історія України»; заліки «Іноземна мова».

30.01.2020 під час складання екзамену з дисципліни «Загальна психологія. Вступ до психології» ОСОБА_1 було виставлено оцінку «незадовільно». В подальшому на перескладання екзаменів з дисциплін «Анатомія, фізіологія, еволюція нервової системи. Фізіологія поведінки», «Теорія ймовірності та математична статистика», «Історія України» ОСОБА_1 не з`явився.

Згідно з копією наказу ХНУ ім. В.Н. Каразіна № 0210-05/303 від 07.02.2020 ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія, за невиконання навчального плану, а саме як такого, що не ліквідував академічну заборгованість у встановлений термін за згодою студентської ради факультету та первинної профспілкової організації студентів, аспірантів і докторантів.

Відповідно до копії витягу з наказу №0210-05/370 від 14.02.2020, наказ №0210-05/303 від 07.02.2020 «Про відрахування студентів» стосовно відрахування студента 1 курсу факультету психології, спеціальність «Психологія», освітня програма «Психологія» ОСОБА_1 , скасовано у зв`язку з хворобою під час встановлення терміну ліквідації академічної заборгованості та продовжено термін складання підсумкового семестрового контролю до 21 лютого 2020 року.

При складанні академічних заборгованостей, 18.02.2020 та 19.02.2020 з дисциплін: « ОСОБА_9 , фізіологія, еволюція нервової системи. Фізіологія поведінки» та «Історія України» ОСОБА_1 отримав оцінку «незадовільно». Екзамени складалися Комісією відповідно до п. 5.3.6.15 Положення про організацію освітнього процесу в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна.

Наказом ХНУ ім. В.Н. Каразіна № 0210-05/402 від 25.02.2020 на підставі: службової записки від 25.02.2020, з якої вбачається, що ОСОБА_1 має 4 академічні заборгованості: іспити: Анатомія, фізіологія, еволюція нервової системи. Фізіологія поведінки», «Теорія ймовірності та математична статистика», «Загальна психологія. Вступ до психології», «Історія України»; витягу з протоколу № 7 від 21.02.2020 засідання студентської ради факультету та витягу з протоколу № 279П від 25.02.2020 засідання президії профспілкового комітету первинної профспілкової організації студентів, аспірантів і докторантів, ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія, за невиконання навчального плану, а саме як такого, що не ліквідував академічну заборгованість.

Вищезазначені фактичні обставини також встановлені рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року у справі № 953/4017/21, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна про визнання дій протиправними та скасування наказу «Про відрахування студентів» задоволено частково.

Скасовано наказ Проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна № 0210-05/402 від 25.02.2020 в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна залишено без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року залишено без змін.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року набрало законної сили.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану.

Згідно ч. 5 ст. 46 ЗУ «Про вищу освіту» порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади.

Відповідно п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 15.07.2019 року №245 Студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: за власним бажанням; у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; за академічну неуспішність; за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Відповідно до п. 5.3.6.15 Положення про організацію освітнього процесу в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна якщо за результатами здобувача вищої освіти за певним видом навчальної діяльності сумарно оцінені менше ніж 50 балами, він має право до закінчення екзаменаційної сесії повторно скласти семестровий екзамен (виконати підсумкову залікову роботу) та/або повторно виконати контрольну роботу та/або індивідуальні завдання.

Повторне складання семестрового екзамену, повторне виконання підсумкової залікової роботи, повторне виконання контрольної роботи, повторне виконання індивідуального завдання допускається не більше трьох разів. Перші два рази науково-педагогічному працівнику, при третьому перескладанні-комісії, яка створюється наказом ректора (проректора з науково-педагогічної роботи) за поданням декана факультету (директора навчально-наукового інституту). Оцінка є остаточною.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву вказав, що третій екзамен з дисципліни «Історія України» ОСОБА_1 було складено 19 лютого 2020 року за яку останній отримав оцінку незадовільно. В подальшому 21 лютого 2020 року на складання екзамену з дисципліни «Теорія ймовірності та математична статистика. Вища математика» ОСОБА_1 не з`явився. Документів, що підтверджують поважну причину відсутності на перескладанні, станом на 24 лютого 2020 року не надав.

Позивачем до суду було надано довідку № 80 від 06 березня 2020 року про тимчасову непрацездатність студента, учня технікуму, професійно-технічного училища, про хворобу, карантин і інші причини відсутності дитини, яка відвідує школу, дитячий дошкільний заклад з якої вбачається, що ОСОБА_1 був звільнений від занять з 19.02.2020 по 29.02.2020 року.

Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2021 року, ухваленим у справі № 953/4017/21, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів присутності ОСОБА_1 19 лютого 2020 року на третьому екзамені з дисципліни «Історія України» та отримання ним оцінки «незадовільно», при цьому судом встановлено, що з 19.02.2020 року ОСОБА_10 був звільнений від занять.

Враховуючи що відрахування ОСОБА_10 зі складу студентів Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 25 лютого 2020 року відбулось в той час коли позивач фактично перебував на лікарняному та не мав можливості бути присутнім на екзаменах 19 лютого 2020 року та 21 лютого 2020 року для ліквідування академічної заборгованості, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині скасування наказу Проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна № 0210-05/402 від 25.02.2020 в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія.

Разом із тим, щодо вимог позивача про визнання неправомірними дій з видання наказу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 20.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_1 . суд вважав, що задоволення вимог позивача про скасування наказу буде достатнім для відновлення прав ОСОБА_1 та не потребує додаткового визнання дій неправомірними, а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні таких вимог позивача.

Окрім того, ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна про відновлення становища, яке існувало до порушення, в якому просив:

- відновити становище, яке існувало до його порушення наказом ХНУ ім. В.Н.Каразіна «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/3030 у спосіб реалізації права особи з інвалідністю 2 групи особи з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 на поновлення здобуття вищої освіти в ХНУ ім. В.Н. Каразіна з дня його порушення 25.02.2020;

- зобов`язати ХНУ видати наказ «Про скасування наказу ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_5 зі складу студентів» у зв`язку з хворобою»;

- зобов`язати ХНУ видати наказ «Про зарахування (поновлення) до складу студентів» ОСОБА_1 з моменту його порушення 25.02.2020.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2023 року у справі № 638/8497/23 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна про відновлення становища, яке існувало до порушення, в частині зобов`язання ХНУ видати наказ «Про скасування наказу ХНУ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_5 зі складу студентів» у зв`язку з хворобою», закрито.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна про відновлення становища, яке існувало до порушення, в частині зобов`язання ХНУ видати наказ «Про зарахування (поновлення) до складу студентів» ОСОБА_1 з моменту його порушення 25.02.2020 відмовлено.

Рішення суду залишено без змін та набрало законної сили.

Як вже встановлено судом вище, рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова скасовано наказ Проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна № 0210-05/402 від 25.02.2020 в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія, яке набрало законної сили.

Також судом встановлено, що в подальшому Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна видано наказ 22.03.2023 № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету», яким визначено вважати скасованим наказ № 0210-05/402 від 25.02.2020 «Про відрахування студентів» стосовно відрахування ОСОБА_1 .

А, отже, наказ Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 25 лютого 2020 року № 0210-05/402 вже був скасований самим відповідачем наказом Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 22 березня 2023 року № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету».

ОСОБА_1 достеменно знав про наявність наказу Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 22 березня 2023 року № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету», про що ним вказано в заяві від 30 березня 2023 року. Також матеріали справи свідчать про отримання його копії ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 11 квітня 2023 року, тобто задовго до подачі даного позову, який подано через систему «Електронний суд» 24 липня 2023 року.

При цьому суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду, зробленими в рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2023 року у справі № 638/8497/23, вважав їх правильними, зокрема, і з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовної вимоги про відновлення становища, яке існувало до порушення, в частині зобов`язання Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна видати наказ «Про зарахування (поновлення) до складу студентів» ОСОБА_1 з моменту його порушення 25 лютого 2020 року, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 3-5 статті 46 Закону України «Про вищу освіту» особа, відрахована з закладу вищої освіти до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення на навчання в межах ліцензованого обсягу закладу вищої освіти.

Поновлення на навчання осіб, відрахованих з закладів вищої освіти або яким надано академічну відпустку, а також переведення здобувачів вищої освіти здійснюються, як правило, під час канікул.

Порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Поновлення та переведення здобувачів вищої освіти здійснюється з урахуванням вимог до вступників на відповідні освітні програми.

Положенням про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженим Наказом Міністерства освіти і науки України № 245 від 15 липня 1996 року визначено, що дане Положення регулює питання переведення студентів, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями - молодший спеціаліст та бакалавр, а також питання відрахування та поновлення студентів, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями - молодший спеціаліст, бакалавр, спеціаліст та магістр у вищих закладах освіти незалежно від підпорядкування та форм власності.

Згідно з пунктом 13 Положення поновлення до складу студентів здійснюється ректором (директором) вищого закладу освіти незалежно від тривалості перерви в навчанні, причини виключення, трудового стажу, форми навчання і з врахуванням здатності претендента успішно виконувати графік навчального процесу.

Відповідно до пункту 21 Положення поновлення студентів на перший курс вищих закладів освіти забороняється. Ректор (директор) вищого закладу освіти має право поновити на другий курс студентів, які були виключені з першого курсу, за умови ліквідації ними академічної заборгованості до початку навчальних занять.

Таким чином, вказаним нормативним актом не передбачена можливість поновлення студентів на перший курс вищого навчального закладу.

Матеріали справи свідчать про те, що внаслідок скасування наказу Проректора з науково-педагогічної роботи Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна № 0210-05/402 від 25 лютого 2020 року в частині відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету, спеціальність Психологія за судовими рішеннями, а також внаслідок видачі наказу Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна від 22 березня 2023 року № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету», ОСОБА_1 вважається таким, що є студентом 1-го курсу (група ПС-13) денної форми навчання факультету Психології і навчається на освітньо-професійній програмі першого (бакалаврського) рівня «Психологія», спеціальність 053 Психологія, за державним замовленням.

Враховуючи наведене, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є таким, що зарахований на 1 курс денної форми здобуття освіти з 01 вересня 2019 року згідно наказу № 0210-05/1273 від 01 серпня 2019 року по Харківському національному університету В.Н. Каразіна, тобто є здобувачем освіти в розумінні пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про вищу освіту», а додаткове видання наказу про зарахування (поновлення) ОСОБА_1 до складу студентів не вимагається.

Відповідно до приписів частини четвертої-п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Окрім того, судовий захист повинен бути повним і відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.

Такі висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду в пункті 63 постанови від 22 вересня 2020 року в справі № 910/3009/18 та пункті 50 постанови від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19.

Тож, суд вважає, що право ОСОБА_1 було повністю поновлено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 у справі № 953/4017/21, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2023, яким наказ № 0210-05/402 від 25.02.2020 про відрахування ОСОБА_1 зі складу студентів факультету Психології, спеціальність «Психологія», скасовано, і додаткового захисту не потребує.

При цьому, як вже зазначалось судом вище, щодо вимог позивача про визнання неправомірними дій з видання наказу Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна «Про відрахування студентів» від 20.02.2020 №0210-05/402 в частині, що стосується відрахування ОСОБА_1 , суд вважав, що задовлення вимог позивача про скасування наказу буде достатнім для відновлення прав ОСОБА_1 та не потребує додаткового визнання дій неправомірними, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні таких вимог позивача.

На виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року, залишеного без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2023, з метою відновлення статусу позивача, який передував виданню наказу про його відрахування, скасованого зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідачем виданий наказ від 22.03.2023 № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету», яким визнано скасованим на підставі рішень судів наказ «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402 та отриманий дозвіл Міністерства а освіти і науки України щодо перерозподілу вакантних місць державного замовлення між спеціальностями відповідного курсу та форми навчання для забезпечення навчання позивача за державним замовленням за спеціальністю «Психологія» освітня програма «Психологія» за освітньо-професійною програмою - бакалавр.

З урахуванням викладеного станом на березень 2023 року шляхом видання наказу від 22.03.2023 № 0202-5/575 «Про скасування наказу університету», відповідач у повному обсязі виконав рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 23.02.2023, та відновив становище ОСОБА_1 , яке існувало до видання оскарженого у судовому порядку наказу «Про відрахування студентів» від 25.02.2020 № 0210-05/402.

Враховуючи наведене, судом було встановлено, що ОСОБА_1 є таким, що зарахований на 1 курс денної форми здобуття освіти з 01 вересня 2019 року згідно наказу № 0210-05/1273 від 01 серпня 2019 року по Харківському національному університету В.Н. Каразіна, тобто є здобувачем освіти в розумінні пункту 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про вищу освіту», а додаткове видання наказу про зарахування (поновлення) ОСОБА_1 до складу студентів не вимагається.

Отже, сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_1 вважається таким, що є студентом 1-го курсу (група ПС-13) денної форми навчання факультету Психології і навчається на освітньо-професійній програмі першого (бакалаврського) рівня «Психологія», спеціальність 053 Психологія, за державним замовленням, що у судовому засіданні підтвердив і особисто ОСОБА_1 , а саме, той факт, що має статус студента та під час сесії отримав посилання на відповідній платформі для навчання як студент, а, відтак, його право, не є порушеним жодним чином.

Враховуючи вищевикладене, правових підстав для визнання протиправною поведінки, заподіяної юридичною особою державної форми власності відповідачем Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна щодо студента ОСОБА_1 , в частині порушення права на вищу освіту через ухилення від видання наказу ХНУ «Про поновлення до складу студентів факультету психології з 25.02.2020» після скасування рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 (справа № 953/4017/21) наказу ХНУ «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології» від 25.02.2020 № 0210-05/402, судом не встановлено.

Стосовно вимоги визнати протиправною поведінку, заподіяну юридичною особою державної форми власності співвідповідачем структурним навчальним підрозділом ХНУ в особі декана факультету психології ХНУ ОСОБА_3 щодо студента ОСОБА_1 , в частині порушення права на вищу освіту через представлення керівництву ХНУ створеного документу індивідуальної дії у формі службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів факультету психології, спеціальність - Психологія, за невиконання навчального плану» від 25.02.2020 № 402 під час його хвороби та знаходження на лікуванні у медичному закладі з 19.02.2020 по 29.02.2020, при фактичній відсутності існування розробленого документу індивідуальної дії під назвою «Індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 », слід звернути увагу на те, що, як вказує сам позивач, службова записка «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів» від 25.02.2020 № 402 була складена саме за невиконання загального навчального плану, натомість, індивідуальний навчальний план ОСОБА_1 не був розроблений та не був складений.

Тобто, як зазначає сам позивач, індивідуальний навчальний план здобувача освіти з особливими освітніми потребами ОСОБА_1 розроблений не був, з причин, як це пояснила у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 , відсутності та ненадання ОСОБА_1 . університету жодних запитуваних документів, які необхідні для встановлення наявності на те підстав, забезпечення організації інклюзивного навчання та, відповідно, розроблення індивідуального навчального плану як особі з особливими освітніми потребами.

Доводи позивача про складення, на його думку, «заднім» числом службової записки «Про відрахування ОСОБА_1 з 25.02.2020 зі складу студентів» від 25.02.2020 № 402, не мають юридичного значення у даній справі, грунтуються лише на припущеннях, а тому не заслуговують на увагу.

Відтак, під час розгляду даної справи та станом на час ухвалення рішення порушеного права позивача ОСОБА_1 на освіту судом не встановлено.

Частиною третьою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Стаття 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 8 1 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04).

На підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що порушеного права ОСОБА_1 , яке б підлягало поновленню, судом не встановлено, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання дій протиправними.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 264, 265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, структурного підрозділу навчального підрозділу Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , про визнання дій протиправними - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Харківський національний університет імені В.Н. Каразіна, , адреса місцезнаходження: 61022, м Харків, м - н Свободи, 4.

Відповідач: структурний навчальний підрозділ Харківського національного університету імені Каразіна, в особі декана факультету психології ОСОБА_3 , адреса місцезнаходження: 61022, м Харків, м - н Свободи, 4.

Повний текст судового рішення складено 16 липня 2024 року.

Суддя В. М. Яковлева