ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/611/24
Провадження по справі 2/281/351/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю:

секретаря судових засідань Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 в провадження Лугинського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона з 16.11.2007 року проживає у будинку АДРЕСА_1 .

Даний будинок був придбаний нею на підставі розписки, за власні кошти у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.11.2007 року вони з ОСОБА_2 зустрілися та в присутності свідка склали розписку щодо придбання позивачкою даного житла, яку засвідчив голова Жеревецької сільської ради. Документи на будинок їй ніхто не передавав, повідомили лише, що внесуть запис до погосподарської книги про те, що ОСОБА_1 є власником будинку. Позивачка придбала даний будинок, оскільки потребувала житла і сума її влаштувала, тому вона не замислювалася з приводу належності документів і відповідного оформлення права власності на вказаний будинок, бо їй пообіцяли, що з документами все буде добре.

Вирішивши оформити право власності на будинок вона зіштовхнулась з тим, що будинок рахується за померлим ОСОБА_3 і щоб належним чином оформити документи на право власності необхідно, щоб даний будинок успадкували спадкоємці померлого і укласти з ними договір купівлі-продажу, або звернутися до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю. Однак, зв`язку з дітьми померлого вона не має, тому у неї виникла безвихідна ситуація в оформленні права власності на будинок, яку в позасудовому порядку вона не має можливості вирішити, тому і звертається з даним позовом до суду.

Після заселення позивачка провела в будинку ремонтні роботи для його облаштування, будучи впевненою, що будинок документально належить їй.

У вказаному житлі вона постійно проживає майже 17 років з 16 листопада 2017 року, добросовісно, відкрито та безперервно володіє ним, утримує його, підтримує в належному стані, сплачує комунальні послуги, робить поточний ремонт, обробляє земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене, вона звертається до суду з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Позивач та її представник не з`явилися в судове засідання, ОСОБА_4 надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Від відповідача Лугинської селищної ради Лугинського району Житомирської області, надійшло клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позову не заперечують.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення позовної заяви по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 продала будинок в с. Зарічка, Лугинського району, Житомирської області свого батька ОСОБА_3 , який проживав до 1988 року в с. Зарічка, потім виїхав в с. Голобородівське, Карлівського району, Полтавської області. В 1996 році батько помер і ОСОБА_2 залишилася прясою спадкоємицею. Тому продала будинок ОСОБА_1 , яка проживає в с. Зарічка, ВМ1161146 виданий Лугинським РВ УМВС України в Житомирській області. В чому ОСОБА_2 дала розписку від 16.11.2007 року, яка була засвідчена сільським головою Т.М. Пайцун.

Згідно довідки № 844 від 11.09.2023 року, виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради, житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки № 879 від 16.10.2024 року, виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно відкрито проживає, розпоряджається та користується житловий будинок АДРЕСА_1 , з 16.11.2007 року по даний час.

Згідно довідки № 880 від 16.10.2024 року, виданої виконавчим комітетом Лугинської селищної ради, ОСОБА_1 з 16.11.2007 року по даний час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з моменту вселення до будинку ОСОБА_1 за свій кошт, проводила його поточні та капітальні ремонти, облаштувала його з середини, доглядала ззовні та підтримує в належному стані. Так у вказаному житлі вона проживає майже 17 років, добросовісно, відкрито та безперервно володіє будинком, утримує його, підтримує в належному стані, сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту ст. 344 ЦК України обставинами, які мають значення для справи, і, які повинен довести сам позивач (ч.1 ст. 81 ЦПК України), є законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (тобто строк володіння).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав" при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третяст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга ст. 344 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Аналізуючи зазначене встановлено, що позивач добросовісно заволоділа, продовжує відкрито та безперервно майже 17 років володіти та користуватися будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин справи, а також враховуючи визнання відповідачем позову, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 344 ЦК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої по АДРЕСА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко