Справа № 523/9492/23
Провадження №2/523/705/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань - Бєлік Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Суворовської (Пересипської) районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12.08.2006 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, який в подальшому було розірвано на підставі рішення суду від 20.01.2022 року. Від шлюбу у подружжя є дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що відповідач хворіє на психічний розлад у формі гіпоманіакального стану. Внаслідок психічного стану відповідач поводиться агресивно з дочкою, доводить її до сліз та істерики, завдаючи значної шкоди психічному здоров`ю дитини. Позивач зазначає, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини, оскільки вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, негативно впливає на психоемоційний стан дитини.

На підставі викладеного позивач просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, призначено розгляд справи в підготовче засідання. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, третій особі роз`яснено про право в порядку ст. 181 ЦПК України надати письмові пояснення, та зобов`язано третю особу надати висновок на розв`язання спору.

Також, ухвалою суду від 08.06.2023 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів. Витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби України інформацію/відомості щодо перетину Державного кордону України громадянкою України - ОСОБА_2 .

На виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду 12.07.2023 надійшов лист відповідь (а.с.77,78).

Не погоджуючись з позовними вимогами 21.08.2023 року (вх. № 25410) представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Хрульова В.Б. подала відзив на позовну заяву. Згідно відзиву представник зазначила, що позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджені доказами, є домислом позивача. До відзиву на позовну заяву надано клопотання про поновлення строків на подання відзиву. Та, надано докази на підтвердження обставин викладених у відзиві (а.с.82-103).

Також, 04.10.2023 року (вх. № 28553) надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких позивач здебільшого висловив заперечення щодо відзиву на позовну заяву (а.с.112-114).

Також позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.115-128). Клопотання про виклик свідків (а.с.129-130). Клопотання про виклик в судове засідання дитини (а.с.136-137).

В подальшому, 25.10.2023 року (вх. № 30871) на адресу суду надійшов лист органу опіки та піклування щодо можливості розгляду справи за відсутності представника третьої особи та висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.139-143).

Ухвалою суду від 21 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.155-156).

Чергове судове засідання у справі призначено на 05 червня 2024 року, сторони про час та місце слухання справи повідомлені, до суду не з`явились.

На адресу суду 05.06.2024 року (вх. № 19383) надійшла заява представника позивача адвоката Ніц А.С. щодо можливості проведення судового засідання у відсутність представника позивача та позивача та ухвалення судового рішення за відсутності сторін. Згідно поданої заяви представник зазначив, що в повному обсязі підтримує позовні вимоги (а.с.186).

Відповідач ОСОБА_2 та представник позивача адвокат Хрульова В.Б до суду не з`явились про причини не явки суду не повідомили, адвокат відповідача про час та місце слухання справи повідомлена (а.с.184). Судом враховується, що представником відповідача подано до суду відзив на позову заяву щодо не визнання позовних вимог.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про час та місце слухання справи повідомлений, звернувся на адресу суду з листом щодо розгляду справи за відсутності третьої особи (а.с.139).

З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача та представник третьої особи звернулись із заявами про слухання справи за їх відсутності, відповідач повідомлена, про причини не явки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді в суді, неодноразове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому її розгляді, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, викладення сторонами свої правової позиції у заявах по справі, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін.

Згідно положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши письмові докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, відзив та докази на підтвердження обставин, що в ньому викладені, відповідь на відзив, письмову заява свідка в їх сукупності, дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 січня 2022 року (справа № 523/18745/21) - шлюб зареєстрований 12 серпня 2006р. у Міському відділі РАЦС Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1190, між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвано (а.с.16-17).

Також, судом встановлено, що 25.01.2022 року між сторонами у справі було укладеного Договір про здійснення батьківських прав та визначення постійного місця проживання дитини. Даний договір засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гордою І.В.

Згідно вказаного договору учасники правочину ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 уклали договір про встановлення постійного місяця проживання дитини, порядок здійснення батьківських прав щодо дитини. Так, згідно п.10 вказаного договору - мати дитини зобов`язана піклуватись про здоров`я дитини, брати участь у вихованні дитини, забезпечити дитині достатній рівень життя, освіти незалежно від стосунків батьків.

Також, даним договором визначені інші домовленості та принципи виховання дитини.

Крім іншого, договором передбачена відповідальність у разі регулярного порушення, ухилення одним із батьків виконання обов`язків щодо дитини (а.с.48-51).

Таким чином судом встановлено, що після розлучення подружжя, неповнолітня дитина сторін залишилась проживати разом з батьком, колишнє подружжя уклало договір щодо визначення місця проживання дитини, встановлення порядку участі у вихованні дитини, визначення обов`язків обох батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом позивач зазначив, що відповідач у справі хворіє на психічний розлад у формі гіпоманіакального стану, що підтверджується довідкою приватної психіатричної клініки «Клініка неврозів», маючи ознаки психічного розладу, викрадає дитину з будинку, порушує громадський порядок, своїми діями завдає значної шкоди психічному здоров`ю дитини, що проявляється в переживаннях та плачі, та загалом негативно впливає на емоційний стан та розвиток дитини. Позивач зазначає, що з 2022 року самостійно виховує дитину, дбає про її розвиток та здоров`я, відповідач виїхала за межі України та припинила спілкування з дитиною, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає участі в житті та вихованні дитини.

Так, згідно довідки наданої позивачем на підтвердження пасічного розладу відповідача встановлено, що ОСОБА_2 на прийом до клініки прийшла в супроводі чоловіка, в довідці зазначено, що з 29.09. стан пацієнтки погіршився (а.с.18).

Суд зазначає, що дана довідка не місить в собі дати її видачі, не зазначено конкретної дати звернення до клініки, а тому дана довідка, як доказ наявності психічного розладу відповідача судом до уваги не приймається.

Щодо неналежного виконання матір`ю її батьківських обов`язків відносно доньки, позивачем надані талони-повідомлення від 06.10.2021 року та 17.10.2021 року згідно яких ОСОБА_1 звертався до органів поліції з приводу прийняття мір до дружини ОСОБА_2 яка неналежним чином займається вихованням доньки (а.с.19,20).

Відповідно до довідки ТОВ Одеський приватний ліцей «НА ПЕРЕХРЕСТІ» від 10.05.2023 року - ОСОБА_3 навчається в 5-му класі (а.с.28). Згідно довідки зазначеного приватного ліцею від 12.05.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 відвідала ліцей у вересні 2022 року, знайомилась з адміністрацією ліцею. У вересні та жовтні відвідала ліцей, з метою забирання дитини до дому. Протягом навчального року дитину приводить та забирає з ліцею батько (а.с.30).

Відповідно до характеристики за підписом директора Одеського ліцею № 44 ОМР та класного керівника встановлено, що ОСОБА_3 навчалась в загальноосвітній школі № 444 І-ІІІ ступенів ОМР з 31.08.2018 року по 20.09.2022 року. За час навчання зарекомендувала себе, як здібна, активна та комунікабельна учениця. В характеристиці зазначено, що мати дитини батьківські збори відвідувала періодично, навчанням доньки активно почала цікавитись з ІІ семестру 4 класу. Стосунки з донькою були напружені. Батько дитини ОСОБА_1 приділяв належну увагу вихованню доньки. Регулярно відвідував батьківські збори, цікавився навчанням дитини (а.с.29).

Згідно характеристики «Одеського приватного ліцею «На перехресті» виданої за підписом класного керівника та директора 12.05.2023 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається в 5-му класі. Добре сприймає навчальну інформацію, має стійку пам`ять, образне мислення та гарно розвинену уяву. Самооцінка занижена. Має нестійкий настрій, проте у спілкуванні активна та комунікабельна (а.с.31).

Судом встановлено, що договір з навчальним закладом укладено батьком, тобто позивачем у справі (а.с.32-35).

Також, встановлено, що з 09.10.2021 року ОСОБА_3 відвідує курси з програмування (а.с.37).

Згідно акту обстеження умов проживання складеного 29.11.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 та підписаного членами комісії - головним спеціалістом ССД ОМР у Суворовському районі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 встановлено, що в квартирі чисто, дотримані всі санітарно-гігієнічні норми, сучасний ремонт та побутова техніка, меблі, родина забезпечена всім необхідним. У дитина наявна окрема кімната, є меблі для відпочинку та навчання. Сезонний одяг, комп`ютер. За даною адресою проживають ОСОБА_1 , батько дитини, дитина та бабуся ОСОБА_7 (а.с.52).

Крім того, на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача. Згідно відзиву зазначено, що подані заяви з боку позивача до органів поліції в ході проведення перевірки не знайшли свого підтвердження, відповідно до відповідача не було застосовано заходів адміністративної чи кримінальної відповідальності. Твердження позивача щодо неналежного виконання відповідачем батьківського обов`язку є особистими домислами позивача у справі.

Щодо підстав залишення держави України та вимушений виїзд за її межі відповідач зазначила, що через початок військової агресії, остання вимушена була поїхати в пошуках роботи за кордоном. При цьому, з боку позивача не було заперечень з даного приводу, між сторонами було досягнуто порозуміння щодо не можливості зустрічатися з дитиною через вимушений виїзд. Відповідач зазначає, що не розуміє значення дій позивача щодо подання позову, оскільки останній не звертався до неї з будь-якими заявами з приводу врегулювання питань в позасудовому порядку. Відповідач зазначає, що постійно спілкується з дитиною, вітає зі святами, за можливості перераховує кошти. В останні місяці спілкування стало гіршим, відповідач зазначає, що дані підстави стали наслідком негативного впливу батька на дитину та налаштування проти матері.

Відповідач зазначає, що позивачем не доведено, що поведінка відповідача є свідомим нехтуванням нею своїх батьківських обов`язків. Позивач не довів та не надав доказів, в чому саме полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. Відповідач зазначила, що позбавлення її батьківських прав щодо дитини не забезпечуватиме інтересів самої дитини та є недоцільним.

З урахуванням викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог. До відзиву відповідачем надано копії документів на підтвердження обставини, що в ньому викладені (а.с.82-103).

Згідно наданих роздруківок телефонних дзвінків та листування, встановлено, що мати дитини пише та телефонує дочці, запитує про її стан (а.с.93-98).

Також, надано роздруківки щодо листування між фізичними особами, однак судом дані листи не досліджуються, оскільки з наданих документів не можливо встановити осіб між якими ведеться листування (а.с.99-101).

Також, надано копію подарункового сертифікату, однак, з наданого документу неможливо встановити особу, яка його придбала та особу якій він подаровано.

Згідно додаткових пояснень від 04.10.2023 року (вх. № 28553) позивач зазначив наступне. Щодо мети позбавлення батьківських прав позивач зазначає, та посилається на консультативний висновок за результатами психологічного дослідження дитини № 10/23-к від 16.09.2023 року за яким встановлено, що дитина відчуває негативні емоції за наслідками спілкування з матір`ю, після розмов з матір`ю остання плаче.

Щодо налаштування дитини проти матері, зазначив що дані твердження спростовуються висновком, оскільки на питання психолога, дочка відповідала, що батько не налаштовує її проти матері, однак мати каже про батько погано.

Щодо роздруківки про листування з дитиною, зазначив, що з моменту виїзду відповідача за межі України остання не цікавилась життям дитини, надані роздруківки щодо листування зроблені протягом червня та липня 2023 року, після подання позову до суду. Позивач також зазначає, що з серпня бажання спілкуватись з дочкою стало мінливим. Позивач зазначає, що дитина зовсім не бажає спілкуватися з матір`ю.

Щодо надання матеріальної допомоги. У 2022 році відповідач надала одноразову матеріальну допомогу дитину у розмірі: 16 000 грн., з яких 10 000 було витрачено на навчання дитини, при цьому загальна сума на навчання складає 70 000 гривень. 6 000 гривень були витрачені на лікування, а саме на придбання вакцини, повна вартість якої становить 10 000 грн.

Щодо подарункового сертифікату зазначив, що відповідач дійсно на день народження дочки подарувала сертифікат, який має вікові обмеження, а саме його використання можливе з 12 років, дитині на той час виповнилось 11, сертифікат діяв до 30.11.2023 року, таким чином, дочка не змогла скористатись подарунком. Таким чином, при купівлі подарунку відповідач не проявила зацікавленості та турботи щодо подарунку, зазначені обставини ставлять під сумнів увагу відповідача щодо дочки.

Позивачем також надано оцінку щодо посилань на обставини та причини розлучення, щодо заможності колишнього подружжя тощо. Судом дані обставини, як у відзиві так і в додаткових поясненнях не досліджуються та не приймаються до уваги, як такі, що не мають відношення до предмету позову щодо позбавлення батьківських прав (а.с.112-114).

Судом досліджується консультативний висновок № 10/23-к за результатами психологічного обстеження дитини складеного 16.09.2023 року психологом ОСОБА_8 , яка атестована за експертною спеціальністю 14.1 «Психологічні дослідження».

По поставленим питанням: оцінки ставлення кожного з батьків до дитини та виявлення прихильності до когось з батьків; залежність сімейної ситуації від впливу з боку батьків та інших дорослих; справжнє ставлення дитини до спілкування з батьком або матір`ю , в залежності від ситуації; якими є психологічні рекомендації для забезпечення найліпших інтересів дитини з психологічної точки зору.

За результатами дослідження встановлено, що дитина надає чіткі відповіді на поставлені питання, чітко формує свої ставлення до обох батьків.

З відповідей встановлено, що спілкування з матір`ю викликало в дитини почуття вини та жалю, мати скаржилась на те, що вона погано живе, скидала на дитину свої моральні проблеми, викликаючи почуття жалю до неї.

Щодо питання про позбавлення батьківських прав, дитина відповіла, що мати обізнана з приводу позову, на запитання матері, що дитина думає з цього приводу, дитина повідомила, що мовчала у слухавку.

На питання психолога, чи готова до того, що мати буде позбавлена батьківських прав - відповіла - абсолютно. Пояснила, що не відчуває до матері будь-яких почуттів, не отримує від неї підтримки.

На запитання щодо підстав проживання з батьком відповіла, що після розлучення батьків одразу вирішила жити з батьком, мати жила далеко та в неї були погані умови для проживання, не хоче жити з матір`ю. Зазначила, що з батьком краще, має особистий простір, повагу. Мати постійно працює.

На запитання щодо того, що батьки говорять одне про одного зазначила, що батько про мати не говорить, а мати про батька каже, що він альфонс, наркоман, алкоголік і взагалі все, що завгодно.

Щодо заперечень батько з приводу спілкування з матір`ю, пояснила, що батько взагалі не проти спілкування, вона саме не хоче спілкуватись з матір`ю.

Щодо бачення дитини подальшого спілкування з матір`ю, відповіла, що взагалі не бажає спілкуватись з матір`ю, не бачить в цьому сенсу. Зазначила, що мати тижнями не пише, а потім в кінці неділі приходить від неї смс, привіт. Відчуває до матері байдужість. Не бажає спілкуватись з матерію з літа 2023 року.

На запитання чому не хоче спілкуватись з матір`ю відповідала, що остання її дістала, нещасна, бідна, хороша, а батько весь поганий та жахливий, але при цьому батько порядок а мати на Кіпрі.

На питання щодо можливості поїхати до матері, відповідала, що не бажає цього, категорично не бажає, та про це вже повідомляла багато разів.

У висновку вказано, що психолог пояснила, що не бажання спілкуватись з матір`ю не завжди є приводом для позбавлення її батьківських прав.

З даного роз`яснення дитина відповідала, що не бажає коли виросте та досягнення чогось, щоб мати казала, що це відбулось завдяки їй. Пояснила, що це її особисті висновки.

На питання з приводу того, як мати може виправити ситуацію та повернути довіру, що їй потрібно зробити, відповіла, що нічого.

За результатами зазначеної методики вбачається, що у самосприйнятті дитиною власної особистості, соціальному оточенні, міжособистісній взаємодії з друзями, не вбачається ознак, які можуть вказувати на наявність негативних переживань дитини стосовно цих сфер взаємодії та труднощів, які можуть бути з ними пов`язані. В окремих твердженнях вбачається, що у ОСОБА_9 наявні переживання стосовно процесу навчання (недостатня зацікавленість у навчанні, відсутні мотивація тощо). Батькам рекомендовано звернути на це увагу, для попередження можливого негативного впливу на психологічний стан дитини у процесі навчання.

Щодо відносин з матір`ю, психологом визначене наступне: у дитини спостерігається суперечливе ставлення до матері. Дівчинка не відчуває емоційної близькості у взаємодії з матір`ю, не впевнена в своїх почуттях.

Щодо визначення осіб, які включають сім`ю. Дитина визначила: батька, пані ОСОБА_10 , себе, ОСОБА_15, прабабусю ОСОБА_11 , кота. Дівчинка зазначила, що саме цих осіб, вона вважає своєю родиною. На уточнюючи запитання психолога, щодо матері та її додання до кола родини, - дитина взяла в руки фігурку та відставила її окремо від інших членів родини, що свідчить про наявність дистанціювання дівчинки під час взаємодії з матір`ю.

Під час виконання тесту ОСОБА_12 (методика дозволяє вивчити характер стосунків дитини із сім`єю, оцінити позицію дитини в сім`ї та вивчити те, як сприймає дитина ставлення інших членів родини до себе.

Щодо батька пояснила, що він її не підведе, хочеться до нього притулитися, хоче, щоб він завжди був поряд, він дуже добрий, дуже хороший. Інколи сварить, інколи буває в плохому настрої.

На запитання психолога чи сварить мати, дівчинка відповіла, що ні, що остання не може її сварити оскільки не знає чим та займається, вона не знає нічого про неї.

Щодо відносин батька до неї пояснила, що останній її любить, слухає, турбується про неї, дитині подобається коли батько її обіймає та цілує.

Щодо дружини тата пані ОСОБА_10 , дівчинка пояснила, що даний член родини, завжди вислухає, багато жартує, дуже весела, не завжди з нею погоджується, як би вона того хотіла.

Щодо стосунків з прабабусею ОСОБА_11 зазначила, що даний член сім`ї недостатньо її любить, інколи вона відчуває ненависть до неї, остання їй докучає без всякого приводу. Відчуває до даного члена сім`ї негатив, хоче щоб її не було поряд.

За даними результату встановлено, що листи позитивного характеру були направлені пану ОСОБА_13 , що свідчить проте, що батько її сильно любить та намагається забезпечити всі потреби доньки.

Пані ОСОБА_14 не отримала жодного листа, дитина враховувала матір тільки тоді, коли листи містили у свою змісті інформацію про матір.

Листи які містили негативне забарвлення були направлені прабабусі ОСОБА_11 .

Під час дослідження дитини діагностується, що конфліктні взаємовідносини з бабусею можуть негативно впливати на психологічний стан ОСОБА_9 у разі їх загострення.

В ході виконання методики Рене Жиля, частіше розміщувала себе порядок з паном ОСОБА_13 ( в ситуаціях де на малюнках були зображені поруч і батько і матір). На відображеннях, де не передбачено вибору між дорослими, а необхідно було самостійно включити різних членів родини в свою сімейну систему, дитина відтворювала: батька, пані ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , друзів. Пані ОСОБА_14 дівчинка не розміщувала та не включала в своє сімейне коло.

На малюнку сім`ї, де кожен зайнятий своєю справою ОСОБА_9 першою зобразила ОСОБА_15 (назвавши її сестра), яка грається, себе, яка сидить за комп`ютером, пані ОСОБА_13 та пані ОСОБА_10 які дивляться телевізор, прабабусю ОСОБА_11 , яка свариться.

На питання чи хочу дівчинка відобразити свою матір, остання відповіла, що їй лінь, та вона не знає чим займається мати, яка також не знає чим цікавиться вона.

Зі змісту вбачається, що дитина переконана в тому, що мати не приділяє їй увагу, не цікавиться її захопленнями та справами, не знається на індивідуальних особливостях доньки. Встановлено, що найбільшу прихильність дитина відчуває до батька. Відчуває себе улюбленою донькою, підсвідомо вважає свою сім`ю комфортною та безпечною для неї.

Під час діагностичної бесіди вказала на своє небажання спілкуватися з матір`ю. Дівчинка не відчує близького емоційного зв`язку з матір`ю, виявляє до неї індиферентне (байдуже) ставлення. Може відчувати негативні емоції за наслідком спілкування з матір`ю, оскільки розмови з дорослою закінчуються плачем.

З результатів психологічного дослідження дитини вбачається, що наразі ОСОБА_9 знаходиться в благополучній сімейній системі, вона відчуває себе дитиною, яка живе у повній родині, з двома люблячими батьками та сестрою, загальне ставлення дитини до членів родини є позитивним.

Висновки: ОСОБА_3 з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища спроможна надавати оцінку ставленню кожного з батьків до неї та спроможна виявляти прихильність до когось з батьків. ОСОБА_9 має прихильність до батька, прихильність до матері не сформована, через відсутність емоційної близькості з дорослою та стійкого родинного зв`язку «матір-донька».

Оцінка сімейної ситуації дитиною не має залежності від впливу з боку батьків інших можливих дорослих. ОСОБА_9 має той рівень розвитку ментальної та емоційної сфери, який дозволяє їй укладати обмірковані рішення стосовно її спілкування з будь-якими людьми зі свого оточення.

Ставлення ОСОБА_9 до батька: дитина має найбільшу прихильність до свого батька відчуває його любов, впевнена в тому, що батько зацікавлений в її добробуті намагається задовольнити всі її потреби, дівчинка відчуває емоційну близькість у їх взаємодії. Результати психологічного дослідження дозволяють встановити, що на цей час ОСОБА_9 відчуває себе улюбленою донькою, підсвідомо вважає свою сім`ю (в якій вона комфортною та безпечною для неї.

Ставлення ОСОБА_9 до матері: дівчинка проявляє індиферентне (байдуже) ставлення до пані ОСОБА_14 , вказує на своє небажання спілкуватися з матір`ю. Дитина не відчуває близького емоційного зв`язку з матір`ю, не демонструє погреби у присутності пані ОСОБА_14 у своєму житті та прихильності до неї, не відчуває любові матері до себе. Дитина переконана, що матір не зацікавлена в тому, щоб краще дізнатися про життя доньки, її захоплення та індивідуальні якості. Пані ОСОБА_14 не є для ОСОБА_9 значущою людиною, міжособистий зв`язок між матір`ю та донькою відсутній.

Психологічні рекомендації для забезпечення найліпших інтересів дитини: відновлення спілкування дитини з матір`ю виключно за її бажанням та у безпечних для дитини умовах (таких, які ОСОБА_9 обере самостійно); виключення залучення пані ОСОБА_14 дитини у конфлікт лояльності; вирішення питання стосовно попередження подальшої конфліктної взаємодії дитини з прабабусею; звернення уваги на окремі переживання стосовно навчання дитини (більшого зацікавлення до навчання, позитивного заохочення тощо).

Отже, з огляду на досліджений консультативний висновок встановлено, що дитина не бажає спілкуватись з матір`ю, при спілкуванні з матір`ю відчуває негатив, плаче, вважає, що позбавлення матері батьківських прав щодо неї, буде відповідати її інтересам на майбутнє, дитина вважає, що мати втратила до неї інтерес та не цікавиться нею взагалі, не знає про її захоплення тощо.

Згідно висновку органу опіки та піклування від 24.10.2023 року №01-05-3/464 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої ОСОБА_3 , 16.02.2012 року встановлено наступне:

Відповідно до Довідки про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи 15.05.2023 № Ш3-86341-ф/л, за відомостями Департаменту надання адміністративних луг Одеської міської ради, місце проживання ОСОБА_3 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 28.03.2012 року.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 10.05.2023, відомості про особу надані з відомчої інформаційної системи ДМС, отриманої за запитом Державного підприємства «Дія» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 29.11.2006.

Батько дитини, ОСОБА_1 в позові зазначив, що на теперішній виховує дитину самостійно, забезпечує дитині повний гармонійний, фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого витку.

У висновку зазначені та оцінені довідки, та характеристики з навчальних закладів відносно дитини, які були судом досліджені раніше.

Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надала письмові пояснення, в яких повідомила, що її матір поїхала на ОСОБА_16 і стверджувала, що заробляє там дуже багато грошей, але пропрацювавши там 1,5 роки так нічого і не заробила. Після розлучення батьків, залишилась проживати з батьком. Вона не хоче проживати з мамою, оскільки у мами вдома немає абсолютно її особистого простору, немає кімнати, речей. А у батька є все що потрібно: комп`ютер, кімната, домашні тварини (кіт). Батько поважає її інтереси та особисті кордони. Щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , малолітня зазначила: «Тільки за!».

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем та надав до Служби у справах дітей Пересипської міської ради Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», наданою Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України № ВР - 000996102 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 07.06.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Відповідно до характеристики, підписаної ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має доньку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько займається вихованням дитини, створює належні умови для розвитку природних здібностей дитини, забезпечує дитині повний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку. За місцем проживання характеризується позитивно, у побутів ввічливий, тактовний.

03.08.2023 спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт. Під час обстеження з`ясовано, що батьком створені необхідні умови для проживання дитини, в квартирі чисто, прибрано, складається з 3-х кімнат. У дитини є власна кімната, облаштована необхідними меблями, одяг, комп`ютер.

Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 11.08.2023 № 04/01-2631 фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи Центру соціальних служб ОМР у Пересипському районі здійснено вихід 09.08.2023 для оцінки потреб сім`ї/особи родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено відповідний акт оцінки потреб сім`ї. Вказана родина під соціальним супроводом не перебуває. Батько здатний виконувати обов`язки по вихованню та догляду за дитиною.

Також, 09.08.2023 фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у кому районі здійснено вихід для проведення оцінки потреб сім`ї/особи матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . Застати вдома нікого не вдалось, залишені інформаційні матеріали та запрошення на прийом, але до відділу ніхто не звернувся та не зателефонував. За твердженням ОСОБА_1 , його колишня дружина, ОСОБА_2 біля року тому виїхала за межі наразі перебуває за кордоном.

Відповідно до Консультативного висновку Бюро психологічних досліджень № 10/23-к 2023 за результатами психологічного обстеження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розвитку та умов мікросоціального середовища спроможна надавати оцінку кожного з батьків до неї та спроможна виявляти прихильність до когось з батьків, має прихильність до батька, ОСОБА_1 , прихильність до матері не сформована, через відсутність емоційної близькості з дорослою та родинного зв`язку «матір-донька».

На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації міської ради 05.10.2023 року розглядалося питання щодо доцільності позбавлення їх прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_9 , але розгляд даного питання було перенесено на наступне засідання у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 та 19.10.2023 року було повторно розглянуто дане питання, але ні ОСОБА_2 , ні її представник не з`явилися.

Також, на комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації міської ради була проведена бесіда з малолітньою ОСОБА_3 , яка повідомила, що підтримує батька в намірах позбавлення батьківських прав її матері.

Відповідно до п. 2 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може висловити свою має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Зважаючи на вищевикладене, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол засідання від 19.10.2023 керуючись ст. 164 Сімейного Кодексу України, постанови № 3 Пленуму Верховного України від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» орган опіки та піклування Пересипська райадміністрація ОМР вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.140-143).

Таким чином, судом встановлено, що працівниками органу опіки та піклування було ретельно перевірено та досліджено обставини щодо наявності/відсутності підстав позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини.

Встановлено, що ані мати дитини а ні її адвокат на засідання комісії не з`явились, що свідчить про те, що відповідач не проявила стійкого бажання приймати активну участь в житті дитини та цікавиться долею дитини.

Судом досліджується нотаріально посвідчена заява свідка ОСОБА_19 , яка письмово виклала свої показання свідка щодо позовних вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Свідок зазначила, що активно з сім`єю Штрикунових стала спілкуватися з 2015 року, та вони стали добрими друзями. До цього часу родину знає з 2004 року.

Зазначила, що мати дитини рідко займалась дитиною. Дитина більшість часу перебувала з бабусею та батьком. Після розлучення ОСОБА_2 виїхала за кордон. Під час спільних зустрічей, мати дитини постійно критикували дитину, наполягала на сурових дієтах. Дитина емоційно переносила критику, ставала замкнутою, уникала спілкування з оточуючими, починала соромитися саму себе.

Батько дитини ніколи не принижував дитину. Батько заохочував дитину до здорового та збалансованого харчування, не обмежуючи у їжі. Наразі, батько та дитини відвідують спортивний зал. Свідок зазначила, що підтверджує, що батько є турботливим та відповідальним, піклується про дочку та дбає про її розвиток і емоційний комфорт. Мати повністю відсутня в житті дитини, не цікавиться її розвитком та не приймає участі в її вихованні (а.с.187).

Отже, з огляду на досліджені докази судом встановлено, що позивач самостійно займається вихованням малолітньої дочки, відповідач перестала цікавитись дитиною. З наданих стороною відповідача роздруківок щодо листування з дочкою, встановлено, що листування є коротким, та відбувається рідко. Дитина не бажає спілкуватися з матір`ю. З додаткових пояснень позивача встановлено, що відповідач стала цікавиться дитиною після подачі позову до суду, до цього часу остання займалася власним життям.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про дитину.

Згідно зі статтею 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України).

Судом встановлено, що малолітня дочка сторін у справі проживає та перебуває на утриманні позивача, вихованням та утриманням дочки повністю займається її батько. Згідно психологічного висновку встановлено, що дитини не відчуває до матері будь-яких почуттів, відчуває негатив при та після спілкування з останнього. Мати налаштовує дитину проти батька, ображає останнього.

Дитина не бачить мати у своєму житті, вважає своєю справжньою родиною сім`ю, в які проживає.

Згідно п. 15 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» визнає, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Приписами ст. 171 СК України передбачено врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, так, ч. 1 ст. 171 цієї норми зазначено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини і допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Суд, дослідивши обставини справи, надавши оцінку наявним у ній доказам, приходить до висновку, що відповідач не виявила ознак стійкого бажання підтримувати особисті відносини з дочкою, не піклується про духовний та фізичний розвиток дочки, не допомагає матеріально. Згідно подарункового сертифікату та додаткових пояснень щодо такого подарунку, встановлено, що мати дитини при виборі подарунку не врахувала вік дитини та можливість використання подарунка дитиною. З огляду на пояснення зазначений подарунок був недоречним та невикористаний, як такий.

Судом встановлено, що вихованням дочки в у повній мірі займається батько, дитина проживає в належних умов та є забезпечена всім необхідним.

З огляду на відзив, відповідач не зазначила, та не припустила ймовірного часу повернення до України з метою налаштування контакту з дитиною, самі лише твердження щодо недоцільності та відсутності мети позбавлення її батьківських не свідчать про те, що відповідач має намір піклуватися про дитину та забезпечувати її.

Судом встановлено, що спілкування дитини з матерію негативно впливає на дитину.

Виховання є нематеріальною участю у забезпеченні духовних, культурних, соціальних потреб дитини та проявляється у спілкуванні з дитиною, зустрічах з нею, активному інтересі до її стану здоров`я, навчання, розвитку здібностей, відпочинку. Іншими словами, якщо батько або мати не сплачує аліменти, але при цьому відвідує дитину хоча б зрідка, спілкується з нею, водить гуляти - позбавити її батьківських прав за цією нормою не можна.

З даного приводу судом встановлено, що мати дитини проживає за кордоном, що безпосереднього підтверджується відзивом відповідача на позов, а також відомостями Державної прикордонної служби України, відповідач не вказала часу повернення до України, з консультативного висновку за результатами психологічного обстеження дитини встановлено, що спілкування з матір`ю негативно впливає на дитину на її психологічний стан.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, не цікавиться життям дочки, не приймає участі в їх вихованні, навчанні, спілкування з дочкою відбулось після подання позову до суду, що свідчить про свідоме ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, таке невиконання батьківських обов`язків не пов`язане із наявністю душевної хвороби чи іншого тяжкого захворювання або з інших незалежних причин, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, необхідно дійти висновку, що позбавлення батьківських прав буде відповідати інтересам малолітньої дочки.

Керуючись ст.ст. 55, 56, ЦК України, ст.ст. 150, 155, 164-166, 171 СК України, ст. 3, 9 Конвенцією про права дитини, ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76-81, 247, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітньої дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - ти денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складно 10.06.2024 року.

Суддя: