Справа №442/5000/24
Провадження №2/442/1260/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітньої дочки та встановити факт самостійного утримання та виховання ним неповнолітньої дитини.

21 липня 2016 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №275.

Від даного шлюбу народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Син ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом з позивачем в АДРЕСА_1 , малолітня донька ОСОБА_6 проживає разом з відповідачкою у с.Нагуєвичі.

Після народження доньки ОСОБА_6 між сторонами погіршилися подружні відносини, вони почали проживати окремо. Позивач з малолітнім сином проживає у квартирі своїх батьків в м.Дрогобичі, відповідачка з малолітньою дочкою в с.Нагуєвичі у будинку своїх батьків.

З січня 2022 року відповідачка перестала спілкуватися з позивачем, не цікавиться життям сина ОСОБА_5 , повністю самоусунулася від виховання та утримання сина.

Позивач як батько двох дітей надає постійну матеріальну допомогу обом дітям, син ОСОБА_5 перебуває на його повному утриманні. Батько піклується про дитину, займається його вихованням, винаймає приватну няню по догляду за сином, готує дитину до вступу до школи, хлопчик навчається у приватного репетитора англійської мови. Відповідач організовує дозвілля дитини та відпочинок, піклується про його здоров`я, духовний розвиток.

Згідно висновку лікаря-спеціаліста від 17.06.2024 року ОСОБА_1 проходив на всі профілактичні огляди з малолітнім сином ОСОБА_5 .

Згідно витягу з реєстру №006648/13-2024 від 04.06.2024 року син позивача ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з батьком у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з реєстру №006649/13-2024 від 04.06.2024 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом малолітньою донькою ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_3 .

Позивач 04.06.2024 року звернувся із заявою до органу опіки та піклування про надання акту про обстеження умов проживання дитини.

14.06.2024 року представниками органу опіки та піклування складено акт обстеження, згідно якого для дитини ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 створено нормальні умови для проживання дитини, дитина забезпечена всім необхідним для проживання, розвитку та навчання.

Неодноразові спроби позивача змінити поведінку відповідачки, відновити нормальні сімейні відносини залишилися безрезультатними. Вона абсолютно відсторонилася від чоловіка та сина, її не цікавить їхнє життя. Відповідачка веде замкнутий спосіб життя, перебуває у створеному неї уявному середовищі.

Позивач та відповідачка проживають окремо більше двох років, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства.

Такі відносини між сторонами, поведінка відповідачки зумовили подання позову про розірвання шлюбу.

За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини. Відповідачка ухиляється від утримання та виховання сина ОСОБА_5 , не спілкується з ним, що є підставою для стягнення з неї аліментів на утримання дитини та є підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, просить позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши викладені у позовній заяві обставини відповідно до долучених у справі доказів, беручи до уваги клопотання відповідачки та представника третьої особи, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Матеріалами справи встановлено, 21 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, який зареєстрований Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №275; після укладення шлюбу відповідачка взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 липня 2016 року.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей.

Згідно витягу з реєстру №006648/13-2024 від 04.06.2024 року син позивача ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з батьком у квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з реєстру №006649/13-2024 від 04.06.2024 року відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом малолітньою донькою ОСОБА_4 у будинку АДРЕСА_3 .

Згідно довідки ФОП ОСОБА_9 (сімейного лікаря, педіатра)від 17.06.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 спостерігається у педіатра ОСОБА_9 . Всі візити до лікаря педіатра супроводжує батько, активно цікавиться станом здоров`я дитини та виконує всі призначення дитини.

Згідно довідки Нагуєвицької СЗОШ від 17.06.2024року №01-24/277 ОСОБА_1 постійно цікавиться успішністю сина ОСОБА_3 , учня 2-го класу, систематично відвідує батьківські збори, підтримує тісний зв`язок з класним керівником, є активним членом батьківського комітету.

З акту обстеження умов проживання від 14.06.2024 року складеними працівниками служби у справах дітей, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_2 разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_10 , для дитини створені всі умови нормального розвитку, проживання та навчання.

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог щодо встановлення факту самостійного утримання та виховання дитини позивачем.

Щодо позову в частині стягнення аліментів, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, які можуть надати таку допомогу. Батьки повинні робити все можливе для його виконання, оскільки неповнолітні діти, через свій молодий вік, стан фізичного розвитку, навчання, як правило, не можуть самі себе утримувати, не мають можливості повноцінно працювати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивач виховує та проживає з неповнолітньою дитиною, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд переконаний, що позивач потребує допомоги на утримання сина ОСОБА_5 , а відповідачка зобов`язана таку допомогу надавати, то позов підлягає до задоволення.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Крім того, викладені вище обставини та докази підтверджують факт проживання дитини з батьком та її утримання повністю позивачем.

Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 дохід держави та 2422,4 грн. в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 315-319 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112, 141, 160 СК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 21 липня 1916 рокуДрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області, актовий запис №275;

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Встановити факт самостійного виховання та утримання батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_2 , малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним за адресою: квартира АДРЕСА_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , рнокпп НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з19 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.07.2024.

Суддя: О.В. Крамар