Справа № 359/3997/24
Провадження №2/359/2062/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024р. м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі Дьяченку В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року представник ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 28 553,84 грн. інфляційних витрат та 5 504,35 грн. трьох процентів річних від простроченої суми за період з 14.01.2022 по 20.03.2024 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 17.03.2017 о 16 годині 00 хвилин на а/д Київ - Рогозів, в напрямку м. Києва, неподалік с. Мартусівка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MERCEDES-BENZ E240, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (далі Відповідач), та транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. Постановою Апеляційного суду Київської області від 18.09.2017 у справі № 359/3582/17 постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2017 щодо Відповідача скасовано, постановлено нову постанову, якою Відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 359/3662/17 Відповідача було визнано винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MERCEDES-BENZ E240, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «СК«ЮНІВЕС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2487715. 07.06.2017 ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» отримало заяву на виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 , який є власником пошкодженого транспортного засобу HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_2 . На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 84 050,18 грн. Оскільки постановами судів Відповідач був визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, а Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі, відтак Позивач отримав право вимоги звернутися до Відповідача за компенсацією сплаченого страхового відшкодування. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2021 у справі № 359/9726/20 позов ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» до Відповідача задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» матеріальну шкоду в розмірі 84 050,18 грн. та витрати на оплату судового збору в розмірі 2 102,00 грн. З моменту набрання законної сили рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.12.2021 у справі № 359/9726/20 Відповідач ухилявся від зобов`язань щодо компенсації ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» матеріальної шкоди в розмірі 84 050,18 грн., відтак, Позивач був вимушений звернутися до приватного виконавця Голяченка І.П. із заявою про примусове виконання рішення. Суму боргу за виконавчим документом у повному обсязі було стягнуто 20.03.2024, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.03.2024 ВП № 74261703. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином Відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» компенсацію виплаченого страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився. У прохальній частині рішення просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 грудня 2021 року у справі №359/9726/20, позов ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» матеріальну шкоду в розмірі 84050 гривень 18 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 2102 гривень 00 копійок.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко О.Л., у виконавчому провадженні №74261703, 20.03.2024 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом №359/9726/20 виданим 02.02.2024 року.

Згідно з ч. 1 ст.18 ч.1 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили обов`язкові для всі органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи частини другої статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Формулювання статті 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язують із індексом інфляції, орієнтує на їх компенсаційний, а не штрафний характер. Тому 3% річних не є неустойкою у розумінні статті 549 ЦК України.

За змістом вказаних статей нарахування інфляційних втрат на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові.

Суд виходить з того, що зволікання відповідача з виконанням рішення суду, що набрало законної сили, призвело до девальвації (знецінення) грошових коштів, стягнутих з нього судовим рішенням, та інших втрат, тому позивач вправ вимагати від відповідача сплати не тільки суми боргового зобов`язання, що набуло грошового виразу, а й з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При розрахунку інфляційних витрат та трьох процентів річних, суд виходить з наступного. За період з 14.01.2022 по 20.03.2024 року інфляційні витрати складають 27769,76 згідно наступного розрахунку 84 050,18 грн. суми боргу х 133,04 % сукупний індекс інфляції / 100 % - 84050,18 суми боргу =27769,76 грн. За період з 14.01.2022 по 20.03.2024 року 3% річних складають 4953,20 грн. згідно наступного розрахунку 84 050,18 грн. суми боргу х 3 % річних / 100 % х 717 днів / 365 днів у році = 4953,21 грн.

Таким чином, саме грошові кошти в розмірі 32722,97 грн., інфляційних витрат та 3% річних, належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Юнівес». Зважаючи на викладене, в стягненні більшої суми необхідно відмовити.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З платіжної інструкції в національній валюті від 22 березня 2024 року №2180 вбачається, що при зверненні до суду ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. (а.с.1).

Так як позов ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» задоволено частково (96,07%), то суд вважає за необхідне стягнути пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору в розмірі 2327,19 грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн., слід зазначити наступне.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

03 жовтня 2022 року між ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» та адвокатом Салівон В.І. було укладено договір про надання правничої допомоги (а.с.16-17). Відповідно до додаткової угоди №24/03/22-1 від 22 березня 2024 року сторони погодили, що гонорар адвоката становить суму в розмірі 15000,00 грн. (а.с.18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що за результатами розгляду цієї справи підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Юнівес», суд виходить з принципів співмірності та розумності судових витрат, враховуючи характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг позивачу, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ПАТ «Страхова компанія «Юнівес» з 15 000 грн. до 8 000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», , розташованого за адресою: м.Київ вул.Велика Васильківська, 72 грошові кошти в розмірі 32722,97 грн.

В задоволенні позовних вимог в більшому розмірі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», , розташованого за адресою: м.Київ вул.Велика Васильківська, 72 судовий збір у розмірі 2327,19 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 8000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.07.2024 року.

Суддя Чирка С.С.