Справа № 449/1475/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Гуняк О.Я.,

з участю секретаря судових засідань - Тивонюка С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,що є спільною сумісною власністю подружжя,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна,що є спільною сумісною власністю подружжя. Просить визнати спільним майном подружжя та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 ідеальну частини:

- житловий будинок АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0.1597 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий №:10:001:0271;

- земельну ділянку площею 0,495 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Малі Ланки Львівського району Львівської області, кадастровий номер №:10:002:0062.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,право власності на 1/2 ідеальну частину вказаного нерухомого

Позов мотивує тим, що 22 січня 1984 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Буданівській сільській раді Теребовлянського району Тернопільської області, а 17 лютого 2021 року шлюб було розірвано. Покликається на те, що за період шлюбу ними спільно: збудовано та прийнято в експлуатацію житловий будинок АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1597 га для для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий №:10:001:0271; земельну ділянку площею 0,495 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Малі Ланки Львівського району Львівської області, кадастровий номер №:10:002:0062.

Звертає увагу суду на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 за вказаною вище адресою вони збудували з відповідачем ОСОБА_2 і вселилися разом із своєю сім`єю. Але вказаний житловий будинок відовідач ОСОБА_2 приватизувала одноособово на себе, що порушує його право спільної сумісної власності на цей будинок, яке він підставно і законно набув у шлюбі з останньою. Зазначив, що ОСОБА_2 категорично відмовилася визнавати за нею право власності на половину спільного майна подружжя, вважаючи, що вона має володіти житловим будинком АДРЕСА_1 одноособово.

Окрім цього зазначив, що земельні ділянки: площею 0.1597 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий №:10:001:0271 та площею 0,495 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Малі Ланки Львівського району Львівської області, кадастровий номер №:10:002:0062 відповідач приватизувала одноособово на себе, що порушує його право спільної сумісною власності на ці земельні ділянки, яке він законно і підставно набув у шлюбі з останньою. Покликається на вимоги ст. ст.60,61.63,68 СК України та просить позов задовольнити.

В судовому засіданні 29.04.2023 року позивача та його представник позов підтримали в повному обсязі з мотивів викладених у ньому, просили такий задовольнити. Додатково пояснили, що справді до житлового будинку було здійснено самочинне будівництво, однак позивач ставить питання про поділ житлового будинку без врахування самочинного будівництва.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.04.2024 року позов заперечив, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з неправильним способом захисту його прав та інтересів.

В відзиві на позовну заяву відповідач по справі із вказаними позовними вимогами не згідна та вважає їх незаконними та необгрунтованими. Покликається на те, що згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.10.2003року №1690000 було зареєстровано будинок у АДРЕСА_1 . У відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 09.10.2003 року виконком Стрілківської сільської ради видав на будинок у АДРЕСА_1 . Даний будинок складався із 2-х житлових кімнат, кухні, кладовки, ванни, туалету та кладової, житлового будинку,А-1,94,7 кв.м.; дворової споруди К. Однак, у відповідності до технічного паспорта на вказаний будинок (інвентаризаційна справа №297/23). Такий складається із 4-х житлових кімнат,1-ї кухні,2-хванн,2-х туалетів,2-х кладових, холута коридору та дворової споруди К, сходів бетонних обморожених плиткою з навісом та сходів. Вказане свідчить, що житловий будинок на відміні від даних Свідоцтва про право власності на нерухоме майно збільшився. Звертає увагу суду на те, що дозвільні документи на реконструкцію житлового будинку з розширенням А1-2 в АДРЕСА_1 власником не представлено та надані позивачем Довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна станом на 14.06.2023року з якої вбачається вже наявність господарських споруд, а не споруди та вищезазначені зміни щодо реконструкції житлового будинку, які відповідно до вказаної довідки є самочинним будівництвом. Покликається на ч.1 ст. 376 ЦК України, відповідно до якої відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у документах, тягне визнання такого будівництва самочинним. Вважає, що житловий будинок частково складається із зареєстрованого майна, а частково з самочинного будівництва, яке не підлягає поділу як спільна сумісна власність подружжя та позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого права, оскільки ставиться питання про поділ майна, яке включає в себе самочинне будівництво, яке не може бути поділено, оскільки таке не є об`єктом права власності.

Щодо позовної вимоги про поділ земельної ділянки площею 0.1597 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий №:10:001:0271 слід зауважити, що у зв`язку з неправильно обраним способом захисту права щодо поділу житлового будинку, згідно наданого Технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ця вимога не може бути задоволена як і первинна вимога.

Окрім цього, щодо питання поділу земельної ділянки площею 0,495 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Малі Ланки Львівського району, кадастровий номер №:10:002:0062, відповідно до п.5 частин першої ст. 57 Сімейного кодексу України є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, земельна ділянка набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Відповідачем земельна ділянка отримана в межах норм безоплатної передачі із земель комунальної власності за рішенням органу місцевого самоврядування.

В судове засідання призначене на 22.07.2024року сторони та їхні представники не з`явилися.Подали заяви, згідно яких просили розглядати дану цивільну справу за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 60, 61 Сімейного кодексу України (далі: СК України) передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільно сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Таким чином, право спільної сумісної власності подружжя, на майно, набуте у шлюбі, презюмується законом.

Відповідно до ст.ст. 179, 183 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

За приписами ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Способи та порядок поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визначені законодавцем у ст. 71 СК України.

Відповідно до вказаної правової норми майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Майно, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України (п.5 ч.1 ст. 57 СК України).

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснено в п.п. 23-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Як встановлено по справі, з 22 січня 1984 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 17.02.2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 22.01.1984р. у виконавчому комітеті Буданівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис №2 (а.с.7-9).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, Серія САА №566374, виданого виконкомом Стрілківської сільської ради від 09.10.2003року, на підставі рішення виконкому від 14.08.2003року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1690000 від 09.10.2003року, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок складається з 2-х житлових кімнат, кухні, кладової, ванни, туалетута кладової (а.с.10,11).

У відповідності до технічного паспорта на вказаний будинок (інвентаризаційна справа №297/23) та Довідки про технічну характеристику об`єктів нерухомого майна КП Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації. Такий складається із 4-х житлових кімнат,1-ї кухні, 2-ванн, 2-х туалетів,2-х кладових, холу та коридору та дворової споруди К, сходів бетонних обморожених плиткою з навісом та сходів. Самочинне будівництво: надбудова 2-го поверху: 2-і житлові кімнати ,ванна, туалет, кладовка, хол., житлова площа 35.1 м2,загальною площею 1016 м2 . Вартість самочинного будівництва 217230 грн.00 коп. Вартість нерухомого до проведення надбудови становить 200520грн. 00 коп. (а.с.12-17).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, №:10:001:0271, площею 0.1597 га, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 755,виданий 04.12.2018р. Стрілківською сільською радою Перемишлянського району Львівської області (а.с.19).

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки,

№:10:002:0062, площею 0.495 га, на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 755, виданий 04.12.2018р. Стрілківською сільською радою Перемишлянського району Львівської області (а.с.20).

Рішенням №755 від 04.12.2018року Стрілківської сільської ради Перемишлянського району Львівської області Затверджено технічну документацію щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 .

Передано у власність гр. ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 : площею 0,1597 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 (№:10:001:0271); для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4950 га (кадастровий номер №:10:002:0062) в межах населених пункту с. Малі Ланки.

Тобто в період перебування у шлюбі сторонами було збудовано та прийнято в експлуатацію

житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 94.7 кв.м, про що свідчить будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, виписка з рішення Перемишлянської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 11.01.1992року №2 Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорту на забудову ділянки, рішення виконавчого комітету Стрілківської сільської ради народних депутатів Перемишлянського району №33 від 12.12.1991року Про виділення земельної ділянки під будівництво власних індивідуальних житлових будинків громадян, Акт обстеження житлових умов заявника на будівництво житлового будинку від 10.12.1991року,Акт виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивка будівель, Дозвіл на право закладки фундаментів під індивідуальне будівництво (а.с.24-35).

Таким чином, за правилами ст. 60 СК України житловий будинок є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя - позивача ОСОБА_1 та відповідачки - ОСОБА_2 , що останніми визнається й не заперечується.

Проте, домовленості про порядок поділу спільного майна, набутого у шлюбі, колишнє подружжя не досягли.

На підставі наведеного позов слід задовольнити частково, спірний житловий будинок збудований сторонами під час їх перебування в шлюбі, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу в рівних частках між сторонами у справі. Також поділу в рівних частках між сторонами як об`єкт спільної сумісної власності подружжя підлягає і спірна земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку (господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на якій знаходиться будинок, адже відповідно до ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими об`єктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення.

Щодо позовних вимог про визнання спільним майном подружжя та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частини - земельну ділянку площею 0,495 га для ведення особистого селянського господарства в межах села Малі Ланки Львівського району Львівської області, кадастровий номер №:10:002:0062, то в задоволенні такої слід відмовити, оскільки така набута ОСОБА_2 за час шлюбу, внаслідок приватизації земельної ділянки в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України та являється особистою приватною власністю відповідачки.

На підставі наведеного, позов слід задовольнити частково. Визнати за колишнім подружжям ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за кожним по 1/2 ідеальній частці.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77,78,79,80,89,141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Визнати житловий будинок, що складається з 2-х житлових кімнат, кухні, кладової, ванни, туалету та кладової, загальною площею 94,7 кв.м, дворові споруди, що за адресою : АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0.1597 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , кадастровий номер :10:001:0271 об`єктами спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку, що складається з 2-х житлових кімнат, кухні, кладової, ванни, туалету та кладової, загальною площею 94,7 кв.м, дворові споруди, що за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки кадастровий номер кадастровий номер :10:001:0271, площею 0.1597 га для будівництва і обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. Я. Гуняк