Справа 359/8817/24
Провадження 2-з/359/75/2024

УХВАЛА

19 серпня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Кулик Т.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.

Представником позивача разом із позовом подано заяву про забезпечення позову, якою він просить суд: накласти арешт на земельну ділянку площею 0,2487 га, кадастровий номер :02:016:0032, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти з указаною земельною ділянкою будь-які юридично значимі дії, направлені на її відчуження, іншим способом зміну власника, передачу в іпотеку, обтяження, перереєстрацію, зміну ідентифікуючих даних (адреси, технічних характеристик), поділ.

Заяву обґрунтовано тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 доларів США. Зазначає, що відповідач є громадянином іноземної держави, то вказане вище нерухоме майно є єдиним активом, за рахунок якого можливо забезпечити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог. Водночас зазначає, що запропонований спосіб забезпечення позову є спів мірним із предметом позову та можливе відчуження відповідачем вказаного майна унеможливить фактичне виконання судового рішення та ефективний захист прав позивачки у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи вважає, що дана заява є безпідставною та до задоволення не підлягає з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що: між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень Верховного суду, що стосуються способу вирішення аналогічних питань, перевіряючи, зокрема: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суддя вважає, що у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення згаданого позову.

У той же час слід зазначити, що метою забезпечення позову за змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України є саме запобігання такому ускладненню чи унеможливленню виконання майбутнього рішення суду за наслідками розгляду справи, якщо є достатні підстави вважати, що у разі не вжиття відповідних заходів ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся буде ускладненим або неможливим.

Заява про забезпечення позову та додані до неї документи не містять доказів на підтвердження наявності вищезазначених обставин. В той же час предметом позову є стягнення моральної шкоди за те, що відповідач здійснив втручання в особисте приватне життя позивача шляхом публікації без її згоди фотографії з її зображенням.

Також заява про забезпечення позову не містить мотивів з приводу того, яким чином не забезпечення позову унеможливить його виконання щодо стягнення з відповідача моральної шкоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засоби правового захисту мають бути ефективними, як на практиці, так і за законом.

У рішенні ЄСПЛ «Доран проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття „ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, відновлення порушеного права. При вирішенні справи „Каіч та інші проти Хорватії Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечить принципу верховенства права.

Враховуючи те, що заявник не надав доказів вартості земельної ділянки, тому суд позбавлений можливості визначити чи будуть вжиті заходи забезпечення позову співмірними до заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Суддя, вивчивши заяву про забезпечення позову, вважає, що у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява не містить належного обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за позовом про стягнення моральної шкоди. Така заява ґрунтується тільки на припущеннях, а ініційований позивачем вид забезпечення позову не відповідає меті їх застосування, що полягає у захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Iasmin Abu-Baker, в інтересах якої діє адвокат Гуревич Максим Геннадійович до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписа.

Суддя С.С. Чирка