Справа № 372/5214/23
Провадження № 2-366/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м.Обухів

Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.

при секретарі Григор`єва К.О.,

представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 , Бєлік А.А.,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

19.10.2023 р. позивач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Вареника А.М. звернулася до суду з позовною заявою ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що сторони з 06.11.1999 р. по 11.03.2020 р. перебували в шлюбі. 03.03.2020 р. між сторонами було укладено шлюбний договір, згідно якого здійснено поділ майна подружжя. В результаті поділу майна у власності ОСОБА_3 залишився будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, садове товариство «Українська земля», «Дрімленд 68», а у власності ОСОБА_4 будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, садове товариство «Українська земля», «Дрімленд 68-А». П.5.7 вказаного договору було закріплено, що у випадку, якщо дружина до або після розлучення стане власником суміжної з чоловіком земельної ділянки, останній зобов`язується не перешкоджати в користуванні спільними технічними комунікаціями, а саме лічильниками водо-, газо-, електропостачання та інших технічних комунікацій та систем. Також 03.03.2024 р. ОСОБА_4 до договору було написано заяву, якою він визначив свої обов`язки щодо певних питань, які необхідно врегулювати за результатами поділу майна. Між суміжними земельними ділянками на яких знаходяться будинки позивач за власні кошти встановила паркан без врахування меж ділянок, на тому місці, де їй вказав відповідач. Її септики залишилися по той бік паркану, де знаходиться будинок відповідача. Вона знала, що відповідач зобов`язався надавати доступ до септиків, до яких підключений її будинок, у разі необхідності. 13.06.2020 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування земельної ділянки, за яким ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,32 га, кадастровий номер: :06:610:0204, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »). В липні 2023 р. позивач виявила, що у неї переповнені резервні резервуари/колодязі, у які збираються рідкі побутові відходи. Однак на її прохання надати доступ спеціалістам до її септиків, відповідач відмовив. Позивач вирішила зробити нові септики вже на своїй ділянці. 28.07.2023 р. було виготовлено абрис по межі земельної ділянки площею 0,32 га., кадастровий номер: :06:610:0204, на якому вбачається, що паркан встановлений таким чином, що частина ділянки, належної ОСОБА_3 , знаходиться у користуванні ОСОБА_4 . Позивач повідомила відповідача, що вона планує перемістити паркан відповідно до встановлених меж її земельної ділянки, однак відповідач висловив категоричну незгоду. 02.08.2023 р. з резервних резервуарів/колодязів, які знаходяться на ділянці ОСОБА_6 було викачано рідкі побутові відходи та складено технічний акт. 03.08.2023 р. ОСОБА_3 викликала 2 робітників для переносу паркана в межах своєї ділянки для його встановлення на межі земельних ділянок сторін. Коли робітники почали роботу, відповідач нецензурно висловлювався, зі своєї ділянки почав погрожувати їм фізичною розправою та застосуванням до них зброї. Він зробив 2 постріли зі зброї в бік паркану, після чого робітники припинили демонтаж паркану. В зв`язку з цим позивач викликала співробітників Управління охорони в Київській області, а потім слідчо-оперативну групу Обухівського РУП ГУНП в Київській області. Позивач на місці подала слідчому СВ Обухівського РУП ОСОБА_7 заяву про вчинення відносно неї та її робітників відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.296 КК України. В зв`язку з цим здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002197 за ч.4 ст.296 КК України. 05.09.2023 р. постановою Обухівського районного суду Київської області у справі №372/4009/23 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.174 КУпАП.

В зв`язку з цим позивач просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди позивачці в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:610:0204 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 », та не чинити перешкод при перенесенні елементів паркану на межі суміжного землекористування між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_1 земля», «Дрімленд, 68-А», для приведення меж земельної ділянки кадастровий номер :06:610:0204, належної ОСОБА_3 , у стан, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки з Державного земельного кадастру, що міститься у Акті перенесення точок межі земельної ділянки в натурі (на місцевість) від 28.07.2023 р., судові витрати покласти на відповідача.

08.12.2023 р. ухвалою судді було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

08.02.2024 р. до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що сторони з 06.11.1999 р. перебували у шлюбі, у сторін є спільна донька ОСОБА_5 , 1992 р.н. 20.06.2012 р. ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу придбала у ОСОБА_8 земельну ділянку розміром 0,38 га кадастровий номер: :06:010:0174, за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада. В подальшому на даній земельній ділянці за ініціативою ОСОБА_5 було сформовано (поділено) дві окремі ділянки, а саме: земельну ділянку розміром 0,06 га кадастровий номер: :06:010:0203 та земельну ділянку розміром 0,32 га кадастровий номер :06:610:0204. 29.08.2016 р. згідно договору дарування ОСОБА_5 подарувала своєму батькові садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці розміром 0,06 га кадастровий номер :06:010:0203. 13.06.2020 р. ОСОБА_5 на підставі договору дарування подарувала земельну ділянку розміром 0,32 га кадастровий номер :06:610:0204 своїй матері ОСОБА_3 03.03.2020 р. між сторонами було укладено шлюбний договір, 11.03.2020 р. рішенням Печерського районного суду м.Києва шлюб між сторонами було розірвано. Згідно п.4.5 шлюбного договору будинок, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, «Дрімленд 68», позначений на плані літерою «А» залишається у спільній сумісній власності подружжя. На виконання шлюбного договору та заяви від 03.03.2020 р. після розірвання шлюбу позивач звела за свої кошти металеву огорожу на земельній ділянці :06:610:0204 на межі з земельною ділянкою відповідача. Дані роботи виконувалися позивачем самостійно, добровільно. Доводи позивача, що огорожа встановлювалася під примусом відповідача та визначеному останнім місці не відповідає дійсності. Після встановлення позивачем огорожі, поруч з нею на території своєї земельної ділянки відповідачем було спроектовано та збудовано ландшафтний дизайн у вигляді численних дорого стоячих дерев, рослин та системи їх поливу. У разі переміщення огорожі це призведе до їх пошкодження. Також це позбавить відповідача фізичного доступу до своєї земельної ділянки, оскільки калітка в його цегляній огорожі знаходиться навпроти території розташування рослин. Відповідач не ухилявся від виконання зобов`язань, ним не чинилися перешкоди щодо допуску працівників до септиків, оскільки було б неможливо скласти технічний акт №622/ від 02.08.2023 р. Витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження про нібито вчинення відповідачем хуліганських дій свідчить лише про наявність такого провадження. Постанова про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності не доводить факт перешкоджання у використанні позивачем своєї земельної ділянки. Відповідач зазначив, що згідно п.4.5. та 5.6 шлюбного договору, він має право на частину земельної ділянки з кадастровим номером :06:610:0204. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.02.2024 р. встановити власника земельної ділянки з кадастровим номером :06:610:0204 не представилося можливим. Земельна ділянка площею 0,38 га була поділена на ділянки площею 0.32 га та 0,06 га, які не мають правильної геометричної форми, тому у разі не застосування землевпорядником належного технічного обладнання могли бути допущені технічні помилки що до визначення координатних поворотних точок меж земельних ділянок, які не можливо вже усунути в подальшому в ході складання Акту перенесення точок межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 28.07.2023 р. наданого позивачем, оскільки ним використовувалися вже раніше заведені відомості до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, що може свідчити про невідповідність вказаних в ньому даних фактичним обставинам на місцевості. Зазначені висновки також підтверджуються Актом виносу меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.12.2023 р. з абрисом земельної ділянки з кадастровим номером :06:010:0203, відповідно до якої земельна ділянка має площу 0,0571 га., що також в цілому відповідає інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку щодо належної відповідачу земельної ділянки. Отже, відповідач не займав частину чужої земельної ділянки з кадастровим номером :06:610:0204 за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, «Дрімленд 68», встановлена на межі цієї земельної ділянки металева огорожа відповідає наявній технічній документації, у зв`язку з чим позовні вимоги безпідставні, а тому не підлягають задоволенню.

06.03.2023 р. в судовому засіданні суд ухвалив відмовити в клопотанні представника позивача про залишення без розгляду та повернення відзиву відповідачу.

14.03.2024 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій зазначено, що позивач не може погодитися з аргументацією представника відповідача викладеною у відзиві на позовну заяву, зокрема будинок позначений літерою «А» знаходиться на земельній ділянці за кадастровим номером: :06:610:0198, власником якої відповідач, тому прав на земельну ділянку з кадастровим номером :06:610:0204 у відповідача не має. Позивач не має бажання привласнити собі рослини відповідача, які ростуть на частині її ділянки, і у відповідача буде можливість їх пересадити на свою ділянку. Хвіртку відповідач також матиме можливість перенести на іншу частину своєї огорожі. Резервні резервуари про які вказано в акті знаходяться біля будинку позивача, основні резервуари разом з насосною станцією знаходяться на тій частині ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача. Неправомірні дії відповідача полягали саме у створенні перешкод, що полягало у погрозах та у застосуванні зброї під час демонтажу робітниками позивача її паркану для його подальшого переміщення. Абриси земельних ділянок надані сторонами, то на них земельна ділянка :06:010:0203 має однакові розміри, що спростовує припущення представника відповідача про можливість помилок при виносі в натурі земельних ділянок та позначення на них спірного паркану.

20.03.2024 р. до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь, яких зазначено, що висновки з приводу будинку зазначені у відзиві на позов були зроблені помилково. Позивач визначилася з місцем встановлення паркану та встановила його в конкретному місці, що свідчить про використання нею документації на земельну ділянку. Ухвалення судом рішення на користь позивача може призвести до значних матеріальних збитків відповідачу у вигляді пошкодження його ландшафту, відшкодування яких згідно позову позивач не бере на себе. Витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження та постанов про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не доводить факт перешкоджання у використанні позивачем своєї земельної ділянки. На час складання техдокументації на вказані земельні ділянки та присвоєння їм кадастрових номерів в Україні ще не використовувалася навігаційна система GPS, тому можливі помилки в ході цих дій.

28.03.2024 р. ухвалою суду було відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Казміренка В.М. про витребування доказів, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Казміренка В.М. про перенесення судового засідання та закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22.05.2024 р. в судовому засіданні представник позивача адвокат Вареник А.М. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити. Між сторонами був укладений шлюбний договір. Відповідач перешкоджає позивачці в користуванні септиками каналізації, бо вони знаходяться на території відповідача. Відповідач не виконує умови шлюбного договору.

22.05.2024 р. в судовому засіданні представник відповідача адвокат Казміренко В.М. позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Позов є безпідставним і не обґрунтованим. Є акт виносу земельної ділянки в натурі. Відповідач займає земельну ділянку відповідно до технічної документації, він буде перешкоджати позивачці, бо це його земельна ділянка. Паркан позивач встановила сама, відповідач ніякого відношення до цього не має. Позивачка займає більшу частину земельної ділянки, ніж в документах.

22.05.2024 р. в судовому засіданні було переглянуто відеозапис з бодікамер працівників поліції.

06.06.2024 р. в судовому засіданні в судових дебатах в режимі відеоконференції представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

06.06.2024 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник відповідача ОСОБА_2 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлені наступні обставини:

29.08.2016 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір дарування земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0600 га за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, надану для індивідуального садівництва кадастровий номер: :06:010:0203. (а.с.123-127)

03.03.2020 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено шлюбний договір №546. (а.с.16-18)

03.03.2020 р. ОСОБА_4 подав заяву в якій визначив свої обов`язки щодо певних питань, які необхідно врегулювати при поділі майна. (а.с.19)

11.03.2020 р. рішенням Печерського районного суду м.Києва було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.13-15)

13.06.2020 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,32 га за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська с/рада, цільове призначення: для індивідуального садівництва кадастровий номер: :06:610:0204. (а.с.20-22)

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 212401401 за ОСОБА_3 13.06.2020 р. зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :06:610:0204. (а.с.23)

28.07.2023 р. ФОП ОСОБА_9 було складено Акт перенесення точок межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :06:610:0204, що розташована Київська область, Обухівський район, Обухівська міська рада, площею 0,3200 га та належить ОСОБА_3 , поворотні точки межі земельної ділянки чи їх проекції в доступних місцях позначені на контурах місцевості обумовленими позначками. До акту додано Абрис по межі земельної ділянки. (а.с.25-28)

02.08.2023 р. ФОП ОСОБА_10 було складено Технічний акт №622/1 з якого вбачається, що було проведено відкачування РПВ з резервних резервуарів/колодязів за адресою: АДРЕСА_1 . Проблема накопичення води в резервних резервуарах була через те, що основні резервуари стояли під напором через несвоєчасну їх викачку, а насоси знаходилися в непрацюючому стані, знову таки через несвоєчасне очищення/викачку основних резервуарів, доступ до яких обмежений парканом між ділянками замовника та сусідньою ділянкою, а також відсутністю дозволу власника сусідньої ділянки, де знаходяться основні резервуари на доступ до них. (а.с.24)

З копії рапорту вбачається, що 03.08.2023 р. між сусідами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відбувся конфлікт з приводу паркану, в ході якого ОСОБА_4 погрожував зброєю в бік робітників та двічі вистрілив і куля влучила в стовпчик паркану. (а.с.29)

Крім того, дані обставини підтверджуються копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 03.08.2023 р. (а.с.30)

В зв`язку з вище вказаними діями ОСОБА_4 були внесені відомості до ЄРДР кримінальне провадження №0002197 за ч.4 ст.296 КК України (а.с.31)

05.09.2023 р. постановою Обухівського районного суду Київської області у справі №372/4009/23 ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.174 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. без конфіскації пристрою для відстрілу гумовими кулями марки Форт-12Р 9 мм. (а.с.33)

З копії Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові прав на земельну ділянку кадастровий номер :06:010:0203 вбачається, що 29.08.2016 р. за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку. (а.с.86-87)

27.12.2023 р. ФОП ОСОБА_11 було складено Акт винесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :06:010:0203, що розташована Київська область, Обухівський район, Обухівська міська рада, площею 0,0571 га. До акту додано Абрис по межі земельної ділянки. (а.с.132-133)

Згідно ст.317 належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1, 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. г ч.1 ст.91 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.

Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, який здійснюється згідно з ч.3 ст.152 ЗК України, шляхом, в тому числі відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Як вбачається з копії заяви №547 від 03.03.2020 р. ОСОБА_3 повідомила про свій намір здійснити всі необхідні заходи, щодо зведення за свій кошт огорожі на земельній ділянці (межі), яка розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Нещерівська сільська рада, кадастровий номер :06:610:0204, згідно виготовленої технічної документації, при цьому залишила за собою право похибки на 0,5 м., у випадку технічної неможливості встановлення огорожі на вказаній в документах межі у зв`язку з проходженням підземних комунікацій саме на цій частині ділянки. (а.с.134-135)

Таким чином позивач ОСОБА_3 побудувала паркан на межі з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_4 на підставі технічної документації. Межі паркану встановленого позивачкою відповідач ОСОБА_4 не оспорює.

А тому підстав для перенесення паркану у позивача ОСОБА_3 не має.

Враховуючи викладені обставини, позовні вимоги ОСОБА_3 про зобов`язання відповідача усунути їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :06:610:0204 розташованої за адресою: АДРЕСА_1 », та не чинити перешкод при перенесенні елементів паркану на межі суміжного землекористування між земельними ділянками розташованими по АДРЕСА_1 (садове товариство «Українська земля», «Дрімленд, 68-А», для приведення меж земельної ділянки кадастровий номер :06:610:0204, належної ОСОБА_3 , у стан, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки з Державного земельного кадастру, що міститься у Акті перенесення точок межі земельної ділянки в натурі (на місцевість) від 28.07.2023 р. є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із положеннями ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 76, 81, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2024 р.

Суддя: О.М. Зінченко