Номер провадження: 22-ц/813/1853/24
Справа № 523/6586/21
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Виконавчий комітет Одеської міської ради, Комунальне підприємство Міськзелентрест, Громадська організація Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів,

на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 30 травня 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Міськзелентрест, Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Міськзелентрест, Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів про відшкодування шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 06.10.2020 року на припаркований на автостоянці № 50 автомобіль марки «Mersedes-Benz E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, впало дерево, розташоване поряд із стоянкою на території загального користування.

Розмір збитків завданих у зв`язку з падінням дерева становить 102952,82 грн.

Позивач зазначив, що на виконавчий комітет Одеської міської ради та КП «Міськзелентрест» покладено обов`язок забезпечення належного та безпечного функціонування та експлуатації зелених насаджень м. Одеси, а Громадська організація Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів є балансоутримувачем місць для паркування на автостоянці № 50.

Позивач просив суд стягнути солідарно з Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Міськзелентрест, Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 102952,82 грн. Також позивач просила здійснити розподіл судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Суворовський районний суд Одеської області рішенням від 30 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 102952,82 грн.

Судом першої інстанції вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі комітети рад можуть виступати як відповідачі у справах виключно у разі не виконання своїх обов`язків, зокрема, у разі не визначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року № 102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», визначено перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест», зокрема і зелена зона вздовж вул. Марсельської від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо-Кюрі, тому Виконавчий комітет ОМР шляхом прийняття рішення № 102, виконав обов`язок щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, а відтак, вважав не доведеними позивачем позовні вимоги до Виконавчого комітету ОМР.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування, ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язалось забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: АДРЕСА_1 . Тому вважав, що з боку відповідача - ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» не надано до суду жодного доказу на підтвердження вчинення дій або інших заходів, які забезпечують збереження насаджень, що розташовані на прилеглій до автостоянки території на відстані 10 метрів, тобто у зоні, де росло дерево.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Міськзелентрест, Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів про відшкодування шкоди задовольнити частково, стягнути солідарно з Виконавчого комітету Одеської міської ради, Комунального підприємства Міськзелентрест на користь позивача матеріальну шкоду, інші позовні вимоги залишити без задоволення, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що згідно договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 оператор парковки зобов`язаний забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів згідно з п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси». Разом з тим, зазначеним п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси» на скаржника покладено обов`язок здійснювати заходи з благоустрою відведеної території, а п. 2.3.7 договору балансоутримання покладено обов`язок здійснення «належного санітарного стану», до якого не входить обов`язок зі здійснення заходів щодо видалення зелених насаджень.

Також зазначає, що автостоянки відносяться до територій житлової забудови, а не до територій підприємств, тому на них не поширюється обов`язок видалення зелених насаджень. Крім того, скаржник є громадською організацією.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.07.2023 року ОСОБА_1 , Виконавчому комітету Одеської міської ради, Комунальному підприємству Міськзелентрест роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву або пояснень на апеляційну скаргу відповідно.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги представник позивача отримав 03.08.2023 року в особистому кабінеті «Електронного суду», що підтверджується довідками.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної щодо покладання на відповідача обов`язку лише щодо санітарного очищення території вважає необґрунтованим, та таким, що спростовується положеннями Правил благоустрою території м. Одеси.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Виконавчий комітет Одеської міської ради отримав 31.07.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відзиві на апеляційну скаргу Виконавчий комітет Одеської міської ради просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на те, що належним відповідачем у вказаній справі має бути саме скаржник, оскільки з ним 05.01.2018 року з КП «Одесатранспарксервіс» укладено договір № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування. Також зазначив, що обставини встановлені у рішенні прийнятому Суворовським районним судом м. Одеси у справі № 523/19481/20, яке учасниками справи не оскаржувалось, є приюдиційними.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Комунальне підприємство Міськзелентрест отримало 03.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Скаржник копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 04.08.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною першої ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення шкоди у розмірі 102952,82 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі комітети рад можуть виступати як відповідачі у справах виключно у разі не виконання своїх обов`язків, зокрема, у разі не визначення балансоутримувача чи/або утримувача відповідного будинку та території. Разом з тим, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року № 102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», визначено перелік об`єктів загального користування, що знаходяться на обслуговуванні в КП «Міськзелентрест», зокрема і зелена зона вздовж вул. Марсельської від Дніпропетровської дороги до вул. Жоліо-Кюрі, тому Виконавчий комітет ОМР шляхом прийняття рішення № 102, виконав обов`язок щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, а відтак, вважав не доведеними позивачем позовні вимоги до Виконавчого комітету ОМР.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування, ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язалось забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: АДРЕСА_1 . Тому вважав, що з боку відповідача - ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» не надано до суду жодного доказу на підтвердження вчинення дій або інших заходів, які забезпечують збереження насаджень, що розташовані на прилеглій до автостоянки території на відстані 10 метрів, тобто у зоні, де росло дерево.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль марки «MERCEDES-BENZ E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ належав ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 17 жовтня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 24 березня2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Вариводою Н.Ю., спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1954 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його донька ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається, зокрема з легкового автомобіля типа загальний легковий седан В, марка «MERCEDES-BENZ», модель E-320, 2000 року виписку, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зберігає свій автомобіль на автостоянці № 50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Марсельська, 27-а.

Згідно протоколу огляду місця події від 06.10.2020 року, складеного СОГ Суворовського ВП ГУНП в Одеській області (огляд розпочато 12 год. 20 хв., закінчено 14 год. 12 хв.), 06 жовтня 2020 року на ділянку автостоянки № 50, яка розміщена за адресою м. Одеса, вул. Марсельська 27-а впало дерево, внаслідок чого пошкоджено автомобіль позивача.

До протоколу огляду місця події від 06.10.2020 року за фактом пошкодження автомобілів на території автостоянки № 50 по вул. Марсельській, надано таблицю ілюстрацій, на якій зафіксовано (фотографія) факт падіння дерева на припарковані автомобілі, зокрема авто позивача.

Зазначені обставини свідчать про те, що 06.10.2020 року на територію автостоянки № 50 впало дерево, яке пошкодило ряд автомобілів, в тому числі й автомобіль позивача у справі.

Згідно довідки про погодні умови виданої Державною службою України з Надзвичайних ситуацій Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів - за 06.10.2020 року, температура повітря: 20.4 градС; вологість: 80-90%; видимість 10-15 км; без опадів; вітер: південно-східний, 5,6 м/сек. Максимальний пориви 10-11 м/сек.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, обов`язок щодо спростування якої покладається на відповідача. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Верховний Суд України у постанові від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14 вказав, що аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Наведений висновок підтверджено Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 квітня 2021 року в справі № 648/2035/17, від 15 липня 2021 року у справі № 520/4080/16, від 27 жовтня 2021 року у справі № 461/484/18, від 09 лютого 2022 року у справі № 161/7881/20.

Загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом.

У деліктних (не договірних) правовідносинах тягар доказування покладено не на позивача, а на відповідача.

Таким чином, відповідач для звільнення його від відповідальності має довести, що шкода заподіяна не з його вини.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть передавати об`єкти благоустрою на баланс підприємствам, установам, організаціям відповідно до частини першої статті 15 цього Закону.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Частиною четвертою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Пунктом 5 частини другої статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Пунктом 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105 (далі - Правила), передбачено, що елементами благоустрою є: покриття доріжок відповідно до норм стандартів; зелені насадження (у тому числі снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; комплекси та об`єкти монументального мистецтва; обладнання дитячих, спортивних та інших майданчиків; малі архітектурні форми; інші елементи благоустрою.

Підпунктом 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто, до відання виконавчого органу міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень, а обов`язок з відшкодування заподіяної позивачу майнової шкоди внаслідок падіння дерева покладається саме на балансоутримувача, визначеного органом місцевого самоврядування, як відповідальну особу за стан відповідних зелених насаджень.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.09.2019 року у справі № 200/22129/16-ц.

Підпунктом 1 пункту 4.14. Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI, передбачено, що відповідальність за збереження зелених насаджень, догляд за ними, видалення сухостійних, пошкоджених хворобами та шкідниками зелених насаджень на вулицях перед будівлями до проїжджої частини, всередині квартальних насаджень та насаджень районів міста покладається на балансоутримувачів, власників, користувачів жилих, громадських, промислових будівель та споруд, а також на балансоутримувачів, власників, користувачів будівель підприємств побуту, торгівлі, закладів освіти, охорони здоров`я, розташованих на території житлової забудови.

Згідно з п. 10 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси на територіях, які належить прибирати, необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення Компетентного органу.

Обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протипожежних заходів: парковок та автостоянок на відстані 10 м. покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором; зелених насаджень парків, гідропарків, парків культури та відпочинку, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних дитячих, меморіальних та інших рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів та майданчиків для дозвілля та відпочинку покладається на їх балансоутримувачів; на територіях, які належить прибирати необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами; проводити у повному обсязі заміну засохлих та пошкоджених кущів і дерев із висадкою нових (п.п. 1, 2 п. 4.14, п.п. 13, 14 п. 7.1, п.п. 10-12 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI).

Відповідно до пункту 5.5. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105, відповідальними за збереження зелених насаджень, належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Листом Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 01-69/1382 від 13.11.2020 року повідомлено, що 05.01.2018 року між КП «Одестранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» укладено договір № 17/С-КР-2018/03-01 балансоутримання місць для паркування за умовами якого, ГО « Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» передано право організовувати та проводити із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування за адресою: вул. Марсельська, 27-а.

Згідно договору балансоутримання місць для паркування за адресою: АДРЕСА_1 від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01, укладеного між КП «Одестранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року № 1342 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів», ст. 268-1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, рішення Одеської міської ради від 23.12.2011року № 1631-VI «Про затвердження Правил благоустрою території міста Одеси (текстової частини) у новій редакції, рішення Одеської міської ради від 22.11.2011 № 1534-VI, рішення Одеської міської ради від 27.08.2014 № 5286-VI «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси, у новій редакції», рішення Одеської міської ради від 20.09.2011 № 1251-VI «Про затвердження Положення про організацію та порядок паркування транспортних засобів у м. Одесі» Уповноважена особа надає право Оператору організовувати та провадити діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на місцях для паркування (спеціально відведена автостоянка), в т.ч. за адресою: АДРЕСА_1 . Термін дії договору по 31 грудня 2018 року.

Договором від 31 березня 2021 року внесені зміни до договору № 17/С-КР-2018/03-01 від 05.01.2018 року, зокрема пункт 6.1 договору викладено в наступній редакції «термін дії договору визначається на період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2021 року».

Згідно п. 2.3.7 договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язується забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів, відповідно до п. 3.2.6 «Правил благоустрою території м. Одеси».

З наданих позивачем фото-доказів вбачається, що дерево, яке впало розташоване біля (в притул) огорожі автостоянки № 50 ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», що також підтверджується відповідною схемою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що згідно договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування, ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» зобов`язалось забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, з боку відповідача ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» не було надано до суду жодного доказу на підтвердження того, що організацією вчинялись дії або інші заходи, які забезпечують збереження насаджень, що розташовані на прилеглої до автостоянки території на відстані 10 метрів, тобто у зоні, де росло дерево.

Відповідно до ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 942 ЦК України зберігач зобов`язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Пунктом 27 «Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках», затверджених Постановою КМУ від 22 січня 1996 року N 115 встановлено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому законодавством порядку.

Висновок суду першої інстанції про те, що вина ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» у пошкодженні автомобіля позивача внаслідок падіння дерева та завданні матеріальної шкоди встановлена та останнім не спростована, є вірним.

Згідно висновку № 174-20 судового експерта ОСОБА_3 , який складено 30.10.2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ E-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок події, яка відбулась 06.10.2020 року, визначається рівною 102952, 82 гривні.

Доводів щодо розміру матеріального збитку завданого позивачу апеляційна скарга не містить, суд апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з листом КП «Міськзелентрест» від 26 жовтня 2020 року підприємство здійснює утримання зелених насаджень загального користування (парки, сквери, бульвари) і спеціального призначення (транспортні магістралі), які визначені рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.02.2008 року № 102 та адресне вказані в додатках № 1-3 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.01.2014 року № 21. Зелені насадження біля території автостоянки № 50 за адресою: м. Одеса, вул. Марсельська, 27а не входять в зону відповідальності КП «Міськзелентрест».

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 102 від 14.02.2008 року «Про утримання зелених насаджень у місті Одесі» визначений перелік зелених насаджень, які доручено утримувати КП «Міськзелентрест», прибудинкова територія та територія майданчику для паркування транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 не входить до зазначеного переліку.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Виконавчий комітет Одеської міської ради шляхом прийняття рішення № 102 «Про утримання зелених насаджень у м. Одесі», виконав обов`язок щодо визначення балансоутримувача зелених насаджень, тому вимоги про відшкодування майнової шкоди заявлені до виконавчого комітету Одеської міської ради не підлягають задоволенню.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що пункт 2.3.7. договору балансоутримання не узгоджується із нормами законодавства і скаржник зобов`язаний забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів, що не стосується обов`язку видалення зелених насаджень не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Укладений між КП «Одестранспарксервіс» та ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів» договір від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 про балансоутримання місць для паркування, як в цілому, так ів частині п. 2.3.7. недійсним не визнавався.

Обов`язок по механізованому та ручному прибиранню територій, вчинення протипожежних заходів: парковок та автостоянок на відстані 10 м покладається на осіб, які є їх балансоутримувачами, та осіб, яким вказані території надані у користування згідно з договором; зелених насаджень парків, гідропарків, парків культури та відпочинку, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, спортивних дитячих, меморіальних та інших рекреаційних зон, садів, зон зелених насаджень, скверів та майданчиків для дозвілля та відпочинку покладається на їх балансоутримувачів; на територіях, які належить прибирати необхідно проводити весь комплекс робіт, спрямований на наведення та постійне підтримання чистоти і порядку, збереження зелених насаджень, а саме: регулярно знищувати бур`яни, скошувати траву заввишки більше 10 см, видаляти сухостійні дерева та чагарники, видаляти сухе та поламане гілля та забезпечувати їх вивезення. Видалення сухостійних дерев та чагарників провадиться на підставі рішення компетентного органу; проводити заходи, що забезпечують збереження насаджень, квітників, газонів, а також заходи по боротьбі зі шкідниками та хворобами зелених насаджень шляхом укладання відповідних договорів із спеціалізованими підприємствами; проводити у повному обсязі заміну засохлих та пошкоджених кущів і дерев із висадкою нових (п.п. 1, 2 п. 4.14, п.п. 13, 14 п. 7.1, п.п. 10-12 п. 7.2 Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI).

Отже ГО «Одеська обласна організація всеукраїнської спілки автомобілістів», яка є балансоутримувачем місць для паркування, відповідно до умов укладеного договору від 05.01.2018 року № 17/С-КР-2018/03-01 та Правил благоустрою території міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1631-VI, зобов`язана забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, що стосується зелених насаджень.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.03.2023 року у справі № 523/19481/20 встановлено, що « ІНФОРМАЦІЯ_2 о 9 год. 15 хв. на припаркований на автостоянці АДРЕСА_2 , автомобіль марки MAZDA, моделі 6, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , впало дерево, яке було розташоване поряд із стоянкою на території загального користування та входило до складу зелених насаджень вздовж вул. Марсельської.

Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», яка є балансоутримувачем місць для паркування і зобов`язалась забезпечити належний санітарний стан місць для паркування та прилеглої території на відстані 10 метрів за адресою: Марсельська, 27а, та не довела відсутність своєї вини належними та допустимими доказами». Вказані обставини, в силу положень ст. 82 ЦПК України, є приюдиційними, тому доведенню не підлягають.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане рішення ГО «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів», не оскаржувалось.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) зазначено, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Громадська організація «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» була стороною по справі № 523/19481/20, приймала участь у розгляді справи, представником надавались письмові пояснення, отже не була позбавлена права доводити обставини відсутності вини у пошкодженні автомобіля внаслідок падання дерева.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 29.04.2020 року справі № 387/10/15-ц, колегія суддів не бере до уваги, оскільки останній не є релевантним до спірних правовідносин, оскільки спірні правовідносини у даній справі та справі на яку посилається скаржник не є подібними.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належної оцінки доводам сторін та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задовлення позовних вимог. Апеляційна скарга не містить інших доводів та нових доказів на підтвердження вказаних обставин, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістівзалишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 30 травня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

В.В. Кострицький