Ухвала

06 червня 2024 року

м. Київ

справа № 128/1070/24

провадження № 61-6440ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Вороновицька селищна рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

01 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2024 року у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали, а саме - заявнику необхідно було надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити свою електронну пошту (за наявності), надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи; надати документ про сплату судового збору в розмірі 605,60 грн, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку заяву про усунення недоліків, в якій заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивовано тим, що сума судового збору, яку потрібно сплатити за подання касаційної скарги, є для нього непід`ємною. На підтвердження наведеного надав копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 11 грудня 2023 року, з яких видно, що за період з 3 кварталу 2022 року до 3 кварталу 2023 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня; копію довідки Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10 квітня 2023 року № 1302/0200-0206-11 про не отримання ОСОБА_1 житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може...», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану(рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Надані заявником копії довідок на підтвердження його майнового стану в достатній мірі не підтверджують неможливість сплати ним судового збору при зверненні до суду з касаційною скаргою оскільки не містять повної інформації про дійсний майновий стан ОСОБА_1 , зокрема про отримання чи неотримання інших видів доходу (пенсії, соціальних виплат чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податків), що унеможливлює задоволення клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 605,60 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 605,60 грн має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).

Також, на виконання вимог ухвали від 14 травня 2024 року ОСОБА_1 надіслав до суду неповний текст касаційної скарги (додано лише першу і другу сторінку касаційної скарги), що підтверджується актом Верховного Суду від 27 травня 2024 року № 588, та одну її копію.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно надіслати на адресу суду повний текст уточненої касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, та в якій зазначити свою електронну пошту (за наявності), а також надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частин другої та шостої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, зазначений в ухвалі Верховного Суду від 13 травня 2024 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, встановлений ухвалою Верховного Суду від 13 травня 2024 року, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. Ю. Зайцев