Справа № 182/479/24
Провадження № 2/0182/1386/2024
26.07.2024 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Рунчевої О.В.,
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
29.01.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.
Свої вимоги мотивує тим, що 06.05.2005 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у них народились діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Три роки тому подружжя припинило шлюбні стосунки та стали жити окремо. Відповідач уторив нову сім`ю, коштів на утримання дітей не надає. Коли старша донька ОСОБА_5 продовжила навчання в університеті, відповідач цим не переймався, коштів на її утримання та навчання не надавав. Всі витрати взяла на себе позивач, окрім того, одночасно піклувалась про неповнолітню доньку ОСОБА_6 , одноосібно віддавала спільні з відповідачем борги на підставі судового рішення.
Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча офіційно працевлаштований, має достатню заробітну плату, забезпечений житлом, має транспортний засіб.
Після повномасштабного вторгнення російських військ в Україну, позивач разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_6 переїхала в Польщу, де мешкає до теперішнього часу. Меланія навчається в польській школі, дистанційно продовжує навчання в Україні. Вони опинились у скрутному матеріальному становищі, фінансової допомоги від Польщі не отримують, так як не мають відповідних документів, а саме: підтвердження того, що батько Меланії з якихось причин не працює, або добровільно надсилає кошти на її утримання, чи сплачує аліменти, тощо.
Відповідач утворив нову сім`ю, опікується нею, а тому добровільне утримання неповнолітньої доньки не входить в його плани. Позивачці важко одній забезпечувати дитину всім необхідним, а тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом.
Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини Меланії у розмірі 5000 грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття доньки.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 06.06.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та роз`яснено відповідачеві його право подати відзив на позов (а.с.18-19).
Відповідач про розгляд справи у суді повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт (а.с.20), своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Розгляд справи проводився без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
На підставі ст.280 ЦПК України суд розглянув справу заочно.
Судом встановлено:
06.08.2005 року позивач уклала шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.08.2005 року (а.с.6). Від даного шлюбу у них народилось двоє доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 27.03.2012 року (а.с.7). Старша донька ОСОБА_5 на момент розгляду справи вже досягла повноліття. Шлюбні стосунки сторони припинили, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Донька ОСОБА_6 залишилась проживати з матір`ю та перебуває на її утриманні. Рятуючись вій військових дій в країні, позивач разом з донькою виїхала до Польщі, де перебувають і зараз. Позивач стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їй важко самотужки забезпечувати всі потреби дитини, необхідні для її фізичного та духовного розвитку.
Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).
Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.
На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини відповідно до ст. 179 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України.
Виплата аліментів на дитину є виключним правом дитини та обов`язком батьків до її повноліття, затвердженим законодавством України.
Згідно ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році визначено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2563 грн., дітей віком від 6 до 18 років 3 196 грн.
При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).
Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.
Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України.
Таким чином, аналізуючи викладене вище, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням діючого законодавства, наявності обов`язку щодо матеріального забезпечення дитини з боку обох батьків, з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного вікуна одну дитину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно. Обставин, які б вказували на неможливість відповідача надавати таку допомогу, судом не встановлено.
Додатково суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів передбачене вимогами чинного законодавства для забезпечення поліпшення майнового становища дитини, а відповідачем не надано доказів, що даний розмір аліментів порушує його законні права та інтереси, погіршуючи його матеріальне становище.
Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти стягуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Розподіл судових витрат.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10-13,76-81,141,258,263,265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, починаючи з 29.01.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), судовий збір у розмірі 1 211,20 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. на користь держави.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.
Суддя: О. В. Рунчева