Справа № 487/5514/24
Провадження № 2/487/2311/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2024 року м. Миколаїв Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Нікітіна Д.Г., при секретарі Марченко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», третя особа: Універсальна біржа "Південь" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», третя особа: Універсальна біржа "Південь" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2024 року відкрито провадження по справі та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про слухання справи за їх відсутності.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності.

В судове засідання представник третьої особи не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено судом, Між ОСОБА_1 та Спільним українсько-угорсько-англійським сільськогосподарським підприємством «Нібулон», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», що підтверджується витягом зі Статуту 6 лютого 2002 року було укладено договір №3658 купівлі-продажу нерухомого майна. Вказаний Договір було зареєстровано на Універсальній біржі «Південь».

Відповідно до умов цього Договору Позивач купив, а Відповідач відповідно продав квартиру АДРЕСА_1 .

На час укладання Договору купівлі-продажу Майно належало Відповідачеві на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 17.08.2001 р. на підставі рішення №599 виконкому Миколаївської міської ради зареєстрованого 17.08.2001 р. КП Миколаївське МБТІ в реєстровій книзі №125 за реєстровим №20864.

За наслідками укладання Договору Позивач став одноосібним власником Майна. Сторонами договору було виконано усі істотні умови договору купівлі-продажу нерухомого майна. Майно було продане за 24 701.00 грн. які, згідно п. 4 Договору перераховані на банківський рахунок Відповідача. Вказане підтверджується квитанцією ВАТ «Укрексімбанк» №7 від 31.01.2002 р.. Відповідачем передано Позивачеві технічний паспорт на квартиру. Право власності на вищевказане Майно було зареєстроване за Позивачем в КП ММБТІ 15.02.2002 р. за реєстровим №20864. що підтверджується відповідним реєстраційним написом на самому Договорі.

Вказане Майно в період з 12.03.2002 р. є зареєстрованим місцем проживання Позивача, що підтверджується довідкою №1266 від 12.03.2002 р. виданою КЖЕП №6.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Відповідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про товарну біржу", товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Крім того, ст.2 Закону України "Про товарну біржу" встановлено, що основними принципами діяльності товарної біржі є рівноправність учасників біржових торгів, застосування вільних (ринкових) цін, публічність проведення біржових торгів.

Відповідно до ст.5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли в 1999 році, для їх врегулювання слід застосовувати ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору стаття 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР (1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 224 ЦК УРСР (1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст.47 ЦК УРСР (1963 р.) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Право позивача, на звернення до суду за захистом своїх майнових прав пов`язаних з правом володіння власністю не може бути обмежено позовною давністю.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в Миколаївському бюро технічної інвентаризації, тому позивач на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на квартиру і правомірно володіє нею.

З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, її виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту посвідчення договору, або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору дійсним, якщо договір відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації.

На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, ст. 47 ч.2 ЦК України ( у редакції 1963р.), суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», третя особа: Універсальна біржа "Південь" про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним- задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , що був укладений 06.02.2002 р. між ОСОБА_2 та Спільним українсько-угорсько-англійським сільськогосподарським підприємством «Нібулон», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон», який зареєстрований Універсальною біржою "Південь"в Журналі реєстрації біржових угод за реєстровим № 3658 від 06 лютого 2002 року та КП Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації 17.08.2001 р. за реєстровим номером 20864 - дійсним.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін