Справа № 939/1280/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді Міланіч А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 24 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 337456-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10000 грн. шляхом перерахування коштів на її банківську картку.

20 серпня 2021 року між товариством та відповідачкою було укладено додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до якої відповідачці надано додатковий кредит в сумі 7 000 грн.

27 січня 2023 року між сторонами укладено ще одну додаткову угоду, за умовами якої ОСОБА_1 надано кредит в сумі 16 000 грн. та за додатковими угодами від 7 листопада 2022 року і від 16 лютого 2023 року продовжено строк дії договору до 7 грудня 2023 року.

Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 10 квітня 2024 року має заборгованість у розмірі 60916,74 грн.

Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачці роз`яснено її право на подання відзиву на позов. Однак, до цього часу відповідачка відзив на позов суду не надала.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що висунуті позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено договір № 337456-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000 гривень, строком на 16 тижнів (до 14 жовтня 2021 року), зі сплатою процентів у розмірі 0,91358938 за кожен день користування кредитом, комісія за надання кредиту 1500 грн. (а.с.26-28,70).

20 серпня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до вказаного договору, відповідно до якої відповідачці надано додатковий кредит в сумі 7 000 грн. (а.с.21-24,54-58,69).

27 січня 2023 року між сторонами укладено додаткову угоду, за умовами якої кредит, наданий ОСОБА_1 , збільшено на 16 000 грн., а за додатковими угодами від 7 листопада 2022 року і від 16 лютого 2023 року продовжено строк дії договору до 7 грудня 2023 року (а.с.42-53,66-68).

Відповідачка умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 10 квітня 2024 року згідно розрахунку позивача має заборгованість у розмірі 60916,74 грн. з яких: 14 580,17 грн. заборгованість за кредитом, 45 913,60 грн. заборгованість по відсотках, 422,97 грн. заборгованість по комісії (а.с.29-38).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина першастатті 612 ЦК України).

Частиною першою статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» встановлено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з вимогами ч. 1 та 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

За приписами статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбачено мустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Положеннями статті 12 цього Закону визначено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з п. 12 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Згідно ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1ст. 1049 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного кредитного договору банк надав відповідачці кредит, а остання зобов`язалася повернути суму кредиту в повному обсязі у визначений договором строк до 7 грудня 2023 року.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачка заборгованість за кредитним договором не погашає, жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд, задовольняючи позовні вимоги, вважає за необхідне стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі 60916,74 грн. з яких: 14 580,17 грн. заборгованість за кредитом, 45 913,60 грн. заборгованість по відсотках, 422,97 грн. заборгованість по комісії.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн.

Керуючись ст. 207, 526, 549, 551, 610, 611, 626, 627, 628, 638, 1048-1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268,279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, офіс, 411) заборгованість за договором № 337456-КС-001 про надання кредиту від 24 червня 2021 року в розмірі 60 916 (шістдесят тисяч дев`ятсот шістнадцять) гривень 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Головуючий-суддяА.Міланіч