У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Усатової І.А.

при секретарі - Омелько Г.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

31.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та спросить суд:

- подати письмову заяву до Солом?янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документа без виконання, а саме: виконавчого листа від 08 жовтня 2020 року №760/14837/18, що виданий Солом?янським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 , на її утримання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018, і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до 23-х років, у зв?язку з виданим новим виконавчим листом 11 січня 2020 року у справі №760/14837/18;

- визнати виконавчий лист від 08 жовтня 2020 р. №760/14837/18 Солом?яського районного суду міста Києва, таким що не підлягає виконанню та скасувати у зв`язку з видачею Солом`янським районним судом м. Києва 11 січня 2020 року нового виконавчого листа у справі №760/14837/18 про стягнення з ОСОБА_1 , аліментів на користь ОСОБА_2 , на її утримання, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), шомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018, і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до 23-х років.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що на виконання рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року у справі №760/14837/18, було видано виконавчв листи від 08.10.2019 та 11.01.2020. За обома виконавчими листами за заявою ОСОБА_2 відкрито 2 виконавчі провадження у Солом?янському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та двома державними виконавцями здійснюються виконавчі дії.

За першим виконавчим листом від 08.10.2019 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

За другим виконавчим листом від 11 січня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 від 15.01.2020.

Зазначає, що 14 липня 2023 року сплатив частину заборгованості за аліментами у сумі 15 000 грн не на рахунок Солом?янського ВДВС у місті Києві, а безпосередньо на банківський рахунок ОСОБА_2 в АТ КБ «ПриватБанк», оскільки йому не зрозуміло за яким виконавчим листом та виконавчим провадженням правильно сплачувати заборгованість за аліментами повнолітній доньці.

При цьому, вказує, що державними виконавцями за двома виконавчими провадженнями НОМЕР_1 та НОМЕР_2 двічі здійснено запис про нього в Єдиному реєстрі боржників. Окрім того, розрахунок аліментів у ВП НОМЕР_2 здійснений державним виконавцем Прилуцькою В.А. починаючи з 07.06.2018, як зазначено в обох виконавчих листах від 08 жовтня 2019 року та 11 січня 2020 року.

Враховуючи вищенаведене, просить задовольнити заяву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та дату розгляду заяви повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Виходячи з цього, на підставі ч.3 ст.432 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати заяву у відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року» звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 29 серпня 2019 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 , на її утримання, у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018, і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до 23-х років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

08.10.2019 Солом`янським районним судом м. Києва видано ОСОБА_2 виконавчий лист по справі №760/14837/18, для пред`явлення до негайного виконання, в межах суми платежу за один місяць.

На виконання вищевказаного виконавчого листа, виданого 08.10.2019, державним виконавцем Солом`янського ВДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м.Київ) 08.10.2019 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

11.01.2020 Солом`янським районним судом м. Києва видано ОСОБА_2 виконавчий лист по справі №760/14837/18 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на її утримання у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2018 і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до 23-х років.

На виконання вищевказаного виконавчого листа, виданого 11.01.2020, державним виконавцем Солом`янського РВ ВДВС у м.Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м.Київ) 15.01.2020 відкрито виконавче провадження НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Отже, до підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Як вбачається, з матеріалів справи, 08.10.2019 Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі №760/14837/18, для пред`явлення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З огляду на викладене, суду не надано достатніх та допустимих доказів за якими суд може встановити, що виконавчий лист виданий для негайного виконання в межах суми платежу за один місяць, є таким, що не підлягає виконанню.

Проте, слід зазначити, що державним виконавцем на підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду на ввесь обсяг задоволених вимог як вказано у рішенні суду по справі №760/14837/18, тоді як у виконавчому листі та рішенні суду від 08.10.2019 вказано що рішення суду у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Слід зазначити, що відповідач не позбавлений права оскаржити дії державного виконавця з виконання такого виконавчого листа №760/14837/18, виданого 08.10.2019, та подати скаргу на дії державного виконавця з виконання.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 12, 13, 81, 160, 165,186, 260, 261, 431, 432 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.А.Усатова