ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/4720/23

провадження № 22-ц/4809/874/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О. Л., Мурашка С. І., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2024 року у складі судді Подоляк Я. М.

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

20.09.2023 Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.11.2013 у розмірі 41534,66 грн станом на 23.08.2023.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 звернувся до банку та підписав заяву б/н від 04.11.2013 р., згідно якої отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого у підсумку було збільшено до 36 000,00 грн. З огляду на те, що відповідачем не виконуються зобов`язання щодо погашення кредитного боргу, у нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 23.08.2023 становить 41534,66 грн , складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 33071,18 грн та заборгованості за відсотками в сумі 8463,48 грн.

Заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 33 071,18 грн заборгованості за тілом кредиту.

В іншій частині вимог відмовлено.

Суд виснував, що ОСОБА_1 не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 33 071,18 грн - заборгованість за тілом кредита, яка утворилась через неповернення отриманої суми кредитних коштів.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, щовідсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами, тому вимоги позивача про сплату відсотків не ґрунтуються на вимогах закону та умовах договору і не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

АТ КБ Приватбанк подало апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставить питання про скасування судового рішення в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом в розмірі 8463,48 грн, ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог в іншій частині рішення залишити без змін.

Зазначає, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Вважає, що суд зробив помилковий висновок про відсутність підстав для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, допустивши грубе порушення норм цивільного права та невірно застосував норми права.

Вказує, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Заяву № б/н від 04.11.2013 анкету-заяву про приєднання до Умов та правла надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку.

У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.02.2022 року, підписаній Відповідачем, зазначено основні умови кредитування:

- п. 1.2 Основні умови кредитування:

- тип кредиту - відновлювальна лінія;

- сума кредитного ліміту;

- п.1.3 - Процентна ставка: 42.0 % річних для карт Універсальна, 40.8 % річних для карт Універсальна СOLD;

- п.1.4 - порядок повернення кредиту (Повернення кредиту здійснюється шляхом: - договірного списання з рахунку клієнта, у т. ч. за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, що підлягають сплаті за цим Договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта; - шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту.

Розмір мінімального обов`язкового платежу:

- 5 % від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно;

- 10 % від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення.);

- п.1.5 - Наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за

Згідно п.п. 2.1.1.8.1. кредитного договору за несвоєчасне виконання Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання за цим Договором Банк має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних: 84 % - для карт Універсальна, 81,6 % - для карт Універсальна СOLD.

Зазначає, що усі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки тощо) узгоджено у заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 09.02.2022, що особисто підписана відповідачем, розрахунок заборгованості здійснено відповідно до погоджених умов, а саме 3,4% на місяць (40,8% річних для карток Універсальна СOLD).

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 4 ст. 19 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК).

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій ст. 274 ЦПК України (ч.ч.1-2 ст. 274 ЦПК).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення в оскаржуваній частині скасуванню.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Згідно наданої позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 04.11.2013 ОСОБА_1 погодився отримувати послуги АТ КБ «Приватбанк», при цьому розміри відсоткової ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені, анкета-заява підписана ОСОБА_1 , що ніким не оспорюється (а.с. 35 т.1).

В анкеті-заяві ОСОБА_1 зазначено, що він згоден з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складають договір про надання банківських послуг.

Згідно наданої позивачем копії анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 09.02.2022 ОСОБА_1 погодився отримувати послуги АТ КБ «Приватбанк», відновлювальна кредитна лінія, строком кредитуванні 12 місяців, на споживчі цілі, у заяві визначено розміри відсоткової ставки, пені та комісії, штрафу у заяві не визначені, анкета-заява підписана відповідачем, що ніким не оспорюється (а.с. 23-34 т.1).

Вказана заява містить загальні умови кредитування для карт «Універсальна», «Універсальна СOLD» та преміальних карток.

До позовної заяви долучено Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Умови та правила надання банківських послуг, на яких відсутній підпис сторін договору (а.с. 40-75 т.1).

До позову додано паспорт споживчого кредиту «Універсальна СOLD», яка містить факсимільний підпис ОСОБА_1 (а.с.36-39 т.1).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 23.08.2023 ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 41534,66 грн, яка складається із: - заборгованості за тілом кредиту в сумі 33071,18 грн; - заборгованості за відсотками в сумі 8463,48 грн (а.с.9-20 т.1).

З посиланням на виписку з особового рахунку за договором з ОСОБА_1 (а.с. 7-36 т.2), довідку про зміни кредитування, що не засвідчені належним чином (а.с. 21) банк стверджує, що відповідач користувалася трьома кредитними картками, по яких змінювався кредитний ліміт: № НОМЕР_1 , видана 04.11.2013 строк дії 10/17, № НОМЕР_2 , видана 22.01.2018 строк дії 01/22, № НОМЕР_2 «Універсальна СOLD», видана 09.02.2018 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 01/26 року (а.с. 22 т.1).

Про рух коштів зазначено у наданій позивачем виписці по рахунку ОСОБА_1 за період з 04.11.2013 по 31.08.2023, станом на 31.08.2023 (а.с.85-114 т., а.с.7-36 т.2).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Встановивши, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, утворилась заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 33071,18 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, суд першої інстанції вважав вастановленим, що ОСОБА_1 підписав заяву позичальника від 04.11.2013, де містяться його персональні дані, проте відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не вказаний строк повернення кредиту (користування ним).

Анкета-заява від 04.11.2013 не містить положень щодо розміру процентів, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідача..

Позивачем до матеріалів справи наданий підписаний 26.07.2021 відповідачем паспорт споживчого кредиту, який є тією інформацією, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форму), викладений у формі відповідно до Додатку №1 до Закону України «Про споживче кредитування».

У наданому позивачем паспорті споживчого кредиту, який містить підпис ОСОБА_2 (а.с.20), зазначено декілька типів кредитного продукту, які відрізняються по сумі/ліміту кредиту, процентним ставкам, платежам за додаткові та сукупні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору, розрахунком орієнтовної загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, кількістю, розміром платежів та періодичністю внесення, тому достовірно встановити з даної інформації суму кредиту, процентні ставки, період кредитування не можливо.

Матеріали справи не містять договору про споживчий кредит, укладеного між сторонами в даній справі після підписання паспорту споживчого кредиту 26.07.2021, а додана позивачем до позову анкета-заява, підписана відповідачем 04.11.213, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не є договором про споживчий кредит в розумінні Закону України «Про споживче кредитування».

Розділом 4 паспорту споживчого кредиту визначається орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача.

Позивачем до позовної заяви додано заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем 09.02.2022.

У Заяві зазначено про те, що відповідач, як клієнт, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинками та Миттєва розстрочка», «Регулярні платежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою htpps://privatbank.ua.terms, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується їх належним чином виконувати.

За умовами цієї Заяви сторони узгодили основні умови кредитування: тип кредиту - відновлювана кредитна лінія; сума/ліміт кредиту - розмір кредитного ліміту не перевищує 200 000,00 грн. для карт «Універсальна», 200 000,00 грн. для карт «Універсальна GOLD»; строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією; мета отримання кредиту - на споживчі цілі.

Згідно з п. 1.3. Заяви було узгоджено процентну ставку, яка склала 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8% річних для карт Універсальна GOLD, тип процентної ставки - фіксована.

Пунктом 5 Заяви зафіксовані умови та правила надання банківських послуг на дату приєднання та підписання їх клієнтом (відповідачем у справі).

Так, зокрема, вказано, що сторони узгодили, що при користування кредитом позивач встановлює пільговий період. Пільговий період кредитування - встановлений банком період з моменту виникнення заборгованості за кредитом, протягом якого відсотки за користування кредитом нараховуються за пільговою ставкою. За користування кредитом протягом пільгового періоду клієнт сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 0,00001% річних від суми трат, здійснених за рахунок кредиту. Тривалість пільгового періоду - до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому здійснено трати за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує банку відсотки в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.

Отже, підписавши Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, відповідачем було погоджено розмір відсотків за користування кредитом, починаючи з 09.02.2022.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за простроченими відсотками склала 8463,48 грн.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, що обрахований позивачем, період нарахування відсотків здійснений з 01.10.2014.

Тобто наданий розрахунок не є коректним, не відповідає узгодженому сторонами періоду нарахування відсотків, а, отже, не може бути взятий до уваги.

Такі висновки суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованими, оскільки вони суперечать наявними у справі доказам.

Суд безпідставно залишив поза увагою підписану 09.02.2022 заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана ОСОБА_1 , в якій позичальник був повідомлений і не заперечував проти встановлення плати за користування кредитними коштами - 3,4 % відсотки на місяць (40,8% річних для карток Універсальна СOLD).

Підписавши вказану заяву, відповідачем було погоджено розмір відсотків за користування кредитом.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.08.2023 складає 41534,66 грн, що включає: - заборгованості за тілом кредиту в сумі 33071,18 грн; - заборгованості за відсотками в сумі 8463,48 грн (а.с.9-20 т.1).

Досліджуючи вказаний розрахунок заборгованості встановлено, що станом на 01.02.2022 на картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 рахується заборгованість у розмірі 37153,3 грн, яка була переведена на отриману після підписання 09.02.2022 заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, № НОМЕР_2 (а.с.19 т.1 зв. ст.).

Виходячи з приписів параграфів 1, 2 глави 71 ЦК України нарахування відсотків здійснюється виключно на поточне та/або прострочене тіло кредиту, тобто на суму кредиту, фактично отриману позичальником. Зокрема, частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.

Відповідач не заперечував проти факту узгодження сторонами кредитного договору умов нарахування та розміру відсотків за користування кредитом, тому суд безпідставно вважав недоведеною позовну вимогу банка про стягнення відсотків за користування кредитними коштами в сумі 8463,48 грн.

В частині задоволених вимог про стягнення боргу за кредитом (тілом кредиту) рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом через непогодження сторонами кредитного договору їх розміру і порядку сплати є помилковим, зроблений з порушенням норм матеріального і процесуального права, без врахування і належної оцінки всіх обставин та наданих доказів.

Рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вказаної позовної вимоги і стягнення з відповідача на користь позивача 8463,48 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню решта від визначеної судом першої інстанції суми сплаченого судового збору за подання позовної заяви 546,92 грн (а.с.84 т.1) ,та сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір 820,38 грн (546,92*150%) (а.с.74 т.2), всього 1367,30 грн.

Керуючись ст. 7, 367, 368, 371, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 березня 2024 року в оскарженій частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 8463,48 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 1367,30 грн сплаченого судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді С. М. Єгорова

О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко