Справа № 453/1468/24
№ провадження 2/453/571/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 грудня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області в складі

головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сколе Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмежиною відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

30 серпня 2024 року представник позивача ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. звернувся у суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 33752,76 грн. Судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 жовтня 2021 між ТзОВ «Слон кредит» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №728179, відповідно до умов якого ТзОВ «Слон кредит» надало відповідачу кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Також зазначає, що ТзОВ «Слон кредит» взяті на себе зобов`язання виконало, надавши відповідачу кредит відповідно умов кредитного договору. 28 серпня 2023 року між ТзОВ «Діджи Фінанс» та ТзОВ «Слон кредит» укладено Договір факторингу №2808-23, відповідно до якого ТзОВ «Слон кредит» відступило ТзОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за кредитним договором №728179 від 19 жовтня 2021 року. Відповідач належним чином не виконала узяті на себе зобов`язання. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТзОВ «Діджи Фінанс» становить 33752,76 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 16694,36 грн. та заборгованість за відсотками 17058,4 грн. Вказує, що відповідачу було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги із зазначенням інформації про порядок погашення заборгованості.З врахуванням вищенаведеного просить позов задоволити.

Ухвалою судді від 30 вересня 2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 19 жовтня 2021 року між ТзОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладено договір №728179 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТзОВ «Слон кредит» надало кредит у гривні, а відповідач зобов`язувалася одержати та повернути кошти по кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором.

Пунктами 1.3., 1.4. договору встановлена сума кредиту (загальний розмір) 22500 грн., строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 19 жовтня 2023 року (включно).

Згідно п.1.5. договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних.

Відповідно до п.3.1. договору кредиту нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором (графіком платежів).

Пунктом 3.2. договору кредиту встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році.

Платіжне доручення №10475 від 19 жовтня 2021року підтверджує перерахування ТзОВ «Слон кредит» на картковий рахунок ОСОБА_1 перерахування кредиту за кредитним договором №728179 в розмірі 18000 грн.

Відповідачем умови договору не виконувались, тому виникла заборгованість за договором, яка становить 33 752,76 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом, складеного первісним кредитором.

28 серпня 2023 року між ТзОВ «Слон кредит» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого ТзОВ «Слон кредит» передало ТзОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №728179.

Відповідно до п.2.1 Договору факторингу Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимог, а Фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити Клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором.

Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року вбачається, що залишок боргу ОСОБА_1 на момент відступлення прав вимоги становить 33752, 76 грн.

Згідно акту приймання передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року кредитор передав, а фактор прийняв реєстр прав вимог за договором, кількість боржників 3020, загальна сума заборгованості 96976286 грн. 11 коп.

Отже, вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором №728179 про надання споживчого кредиту від 19 жовтня 2021 року.

З досудової вимоги від 15 листопада 2023 року №-АВ, яка була направлена на адресу ОСОБА_1 , вбачається, що її було повідомлено про відступлення права вимоги за кредитним договором №728179 від 19 жовтня 2021 року та запропоновано в термін до 30 грудня 2023 року сплатити заборгованість за кредитом на банківські реквізити ТзОВ «Діджи Фінанс» та вказано, що у разі невиконання зобов`язань щодо погашення заборгованості ТзОВ «Діджи Фінанс» буде змушене звернутися до суду.

Відповідачка не подала докази, які б підтвердили виконання нею умов договору позики, станом на дату визначення позивачем суми заборгованості та станом на дату ухвалення рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526,530,610, частиною першою ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір факторингу належить до цивільно-правових договорів.

Оскільки в цьому договорі фінансування здійснюється із залученням механізму передачі права вимоги кредитора, до цих відносин можуть субсидіарно застосовуватися норми глави 47 ЦК України, що містять загальні положення про заміну кредитора.

Поняття договору факторингу закріплено у ст. 1077ЦК України.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

У постанові Верховного суду України від 17 січня 2020 року, справа № 916/2286/16, предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги).

Матеріальний предмет договору факторингу становлять грошові вимоги клієнта до третьої особи, що випливають з надання товарів, виконання ним робіт чи надання послуг третій особі. При цьому грошові вимоги можуть бути як такими, за якими вже настав термін платежу, так і майбутніми, термін платежу за якими настане пізніше.

Юридичним предметом договору факторингу є дії сторін - надання фінансування під відступлення грошової вимоги.

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч.1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. В справах про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу.

За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд встановив, що 19 жовтня 2021 року між ТзОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 укладений договір №728179 про надання споживчого кредиту, відповідачка не виконала умови кредитного договору, не повернула кредит та не сплатила відсотки за користування кредитом.

У договорі сторонами погоджено всі його істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки.

28 серпня 2023 року між ТзОВ «Слон кредит» та ТзОВ «Діджи Фінанс» укладений договір факторингу № 2808-23, відповідно до якого ТзОВ «Слон кредит» передало ТзОВ «Діджи Фінанс» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 728179.

Отже, у позивача виникло право вимоги до відповідача за договором №728179 про надання споживчого кредиту від 19 жовтня 2021 року.

Доказів погашення суми заборгованості відповідачем суду не надано, отже, позивач має право на стягнення заборгованості за кредитом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за договором №728179 про надання споживчого кредиту від 19 жовтня 2021 року у розмірі 33752, 76 грн., яка складається з: 16694,36 грн.- заборгованості за тілом кредиту, 17058, 40 грн. - заборгованості за відсотками.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

З метою документального підтвердження понесених витрат на правову допомогу в розмірі 6000 грн. позивачем надано: договір №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, додаткову угоду 27 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 11 грудня 2023 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом А.В. Міньковською необхідних для надання правничої (правової) допомоги від 11 грудня 2023 року за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості, акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 червня 2024 року.

Відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути 6000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн.

Керуючи ст.ст. 526, 549-552, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором №728179 від 19 жовтня 2021року у розмірі 33752 (тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 76 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746) 6000 (шість тисяч) гривень витрат на правову допомогу.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», місцезнаходження: 04112 м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Ю.Є. Ясінський