Справа № 357/579/21
Провадження № 6/761/40/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року Шевченківськийрайонний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі: Дем`янчук С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Києва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог заявник зазначає, що у Білоцерківському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1, де ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» є Стягувачем, а ОСОБА_1 - Боржником.

ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» відповідно до Договору про відступлення прав вимоги № GL2N217047HB193 від 19.05.2020 свої права вимоги за Кредитним договором № 214/П/13/2007/840 від 10.12.2007, укладеним з позичальником - ОСОБА_1 .

Посилаючись на вимоги ст. 512, 514, 1077 ЦК України заявник просив замінити вибулу сторону стягувача у виконавчому провадженні - ПАТ «КБ «НАДРА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», як правонаступника.

Одночасно з подачею заяви заявник подав клопотання про витребування у Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), копію виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №37108105.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2021 клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» - Святецького В.І. про витребування доказів задоволено. Витребувано з Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), належним чином завірену копію матеріалів виконавчого провадження №37108105.

24.02.2021 на адресу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на виконання ухвали суду від 27.01.2021 надійшли матеріали виконавчого провадження №37108105, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-13385 від 25.12.2012, виданого Шевченківським районним судом м.Києва.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.02.2021 справу за заявою ТОВ «Росвен Інвест Україна» про заміну сторони виконавчого провадження передано на розгляд до Шевченківського районного суду м.Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2021 вищевказана заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2021 прийнято до розгляду заяву та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В подальшому у судове засідання, яке призначене на 05.03.2024, представник заявника та заінтересовані особи не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку. Представник заявника у заяві про заміну сторони виконавчого провадження просив провести розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності заявника та заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання здійснюється судом, за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22.11.2010 по справі №2-13385/10 позов Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА» до задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість у сумі 1 593 500 грн.; судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 1 595 320 грн (т.1, а.с. 44-45).

На виконання зазначеного рішення Шевченківського районного суду міста Києва, 05.12.2013 представник стягувача отримав виконавчі листи (т.1, а.с. 47).

20.03.2013 старшим державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міського управління юстиції Орловським Д.С. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-13385 виданого Шевченківським районним судом міста Києва.

За інформацією Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на виконанні у Білоцерківського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрите 20.03.2013; боржник - ОСОБА_1 ; стягувач - ПАТ КБ «Надра».

19 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір № GL2N217047ПВ193 про відступлення прав вимоги. Відповідно до вказаного Договору ПАТ «КБ«НАДРА» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», свої права вимоги по кредитному договору 214/П/13/2007/840 від 10.12.2007 укладеним між ПАТ «КБ«НАДРА» та ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання обґрунтованості наведених заявником підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні та відповідності таких обґрунтувань вимогам процесуального закону, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» за № 8 від 25.09.2015, при вирішення питання про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку з правонаступництвом через відступлення права вимоги суд має з`ясувати, чи наявний договір відступлення права вимоги, який є доказом правонаступництва.

Тому належним та допустимим доказом переходу права вимоги до нового кредитора є договір відступлення права вимоги, зокрема той, що набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Судувід 30.01.2019 у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Крім цього, процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України. Це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим, для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника. Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього (постанова ВП ВС від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10).

Як вже встановлено судом, 19 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «НАДРА» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено Договір № GL2N217047ПВ193 про відступлення прав вимоги. Відповідно до вказаного Договору ПАТ «КБ«НАДРА» відступило ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», свої права вимоги по кредитному договору 214/П/13/2007/840 від 10.12.2007.

Відповідно до п. 1 Договору № GL2N217047ПВ193, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно пункту 4 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 11 116 316,93 грн, яка сплачується Новим кредитором Банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до п. 14 цього Договору.

Натомість, платіжного доручення, що підтверджує виконання заявником умов договору № GL2N217047ПВ193 не надано.

А відтак, доказів переходу відступлення прав вимоги, як підтвердження виконання умов договору, оплати вартості права вимоги, матеріали заяви про заміну сторони виконавчого провадження, не містять.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявник, всупереч ст. 77-80 ЦПК України, не довів суду належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги, а відтак, відсутні підстави для здійснення процесуального правонаступництва.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про заміну стягувача у справі його правонаступником задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н.В. Сіромашенко