Провадження № 2-н/761/169/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину,

встановив:

Заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив стягнути зі ОСОБА_2 аліменти на повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення нею 23 річного віку.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, способом виконання батьками обов`язку утримувати дитину є рішення суду, за яким кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Перелік вимог, визначених частиною першою статті 161 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Зокрема, статтею 161 ЦПК України не передбачена вимога про стягнення аліментів на повнолітню дитину.

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги, з яких не вбачається спору про право цивільне, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення нею 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Враховуючи вищевикладене, висунуті заявником вимоги не є безспірними, оскільки факт можливості надання матеріальної допомоги боржником та інші обставини заяви підлягають доказуванню, а тому повинні вирішуватись за правилами позовного провадження.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 161 цього Кодексу.

З огляду на викладене, відсутні підстави для видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину, оскільки такі вимоги ст. 161 ЦПК України не передбачені.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 161, 162, 164, 165, ЦПК, суддя,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на повнолітню дитину.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: