Справа № 485/938/24
Провадження №2/485/266/24
Рішення

іменем України

12 липня 2024 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Соловйова О.В.,

секретар судового засідання Гусарова І.М.,

за участю відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

У квітні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області у справі № 485/1462/15-ц з нього стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з 10 серпня 2015 року. Вважає, що розмір аліментів визначений рішенням суду підлягає зменшенню з огляду на те, що у нього змінився сімейний та матеріальний стан. 23 квітня 2019 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 . Від даного шлюбу в нього народилося двоє синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, на його утриманні також перебуває донька дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто фактично на його утриманні перебуває четверо дітей. Сплачуючи аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, він не має можливості забезпечити такий же належний рівень своїм іншим дітям, які проживають разом з ним.

На підставі викладеного, просить зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відзиві на позову заяву, відповідачка позов не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що розмір визначений судовим рішенням є таким, що відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей від іншого шлюбу, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від попереднього шлюбу з нею. Батьки не можуть компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. У дитини від першого шлюбу дружини позивача також є батько, який повинен утримувати свою дочку ОСОБА_9 . Зазначила, за весь час після винесення рішення суду про сплату аліментів, а саме з 10 серпня 2015 року, позивач не відвідував дитину, не надавав ніякої допомоги, не сплачував аліменти, в результаті чого у нього виникла заборгованість в сумі 99739,33 грн станом на 25 листопада 2021 року. На сьогоднішній день борг по аліментам не сплачений. При цьому дитина хворіє, має завищений цукор у крові, а також пошкодив ногу (розтягнув зв"язки).

Позивач у судове засідання не з`явився, згідно поданої письмової заяви просив просив про слухання справи за його відсутності.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні пояснила, що позивач тривалий час не виконував своїх обов"язків по сплатті аліментів і лише з серпня 2023 року почав їх сплачувати і погашати заборгованість. Також вважає безпідставними посилання позивача про перебування на його утриманні ОСОБА_7 , яка є доньокою дружини позивача від першого шлюбу, оскільки вказана дитина має батька, та саме батько дитини, а не позивач, має утримувати цю дитину, та позивач не надав доказів на підтвердження несплати алміментів батьком дитини на її утримання.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що з 15 травня 2012 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Снігурівського районного уду Миколаївської області від 25 листопада 2015 року (а.с. 33).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з відповідачкою за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36)..

За рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року, з позивача на користь відповідачки утримуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2015 року, і до повноліття дитини (а.с. 16).

23 квітня 2019 року позивач зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 ), на підтвердження чого надано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 23 квітня 2019 року (а.с. 9).

Від вказаного шлюбу у позивача народилося двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження з записами даних про батьків (а.с. 10-11).

Управлінням соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації видано на ім?я позивача та його дружини посвідчення батьків багатодітної сім НОМЕР_2 від 28 грудня 2021 року, строком дії до 19 січня 2034 року (а.с. 13).

Позивач значиться зареєстрованим за адресою по АДРЕСА_2 , згідно запису в паспортних даних (а.с. 5-7).

Відповідно до акту, складеного депутатом Мереф"янської міської ради Дядченко Т.П. 02 квітня 2024 року, позивач разом з дружиною ОСОБА_2 та дітьми ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зареєстровані як внутрішньо-переміщені особи та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 14).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилося двоє дітей від іншого шлюбу з ОСОБА_2 .

Отже, у нього на утриманні перебувають ще двоє дітей.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сімейний стан позивача змінився у зв`язку з народженням у другому шлюбі синів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.

Народження дитини у другому шлюбі, відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, народження двох дітей спричинило зміну матеріального стану позивача, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.

Судом встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану.

Наведене узгоджується з висновоком, який викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року (справа № 727/1599/22) та від 10 жовтня 2023 року (справа № 682/2454/22-ц).

При цьому суд не враховує той факт, що на утриманні позивача перебуває донька його дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки останнім не надано належних доказів того, що рідний батько дитини не надає допомоги по утриманню доньки.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Таким чином, враховуючи інтереси всіх дітей позивача, які мають право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , підлягають задоволенню, а саме зменшенню з 1/4 частки всіх видів доходів позивача до 1/6 частки його доходів.

При цьому, суд враховує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Змінити розмір аліментів визначений рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 02 вересня 2015 року, що утримуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 15 липня 2024 року.

Суддя О. В. Соловйов