АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року

м. Чернівці

справа № 713/522/24

провадження № 22-ц/822/706/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Паучек І. І.

позивач ОСОБА_1

відповідачка ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2024 року.

головуючий в суді першої інстанції суддя Кибич І. А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Просив суд встановити порядок користування будівлею магазину, загальною площею 185,5 кв.м. літ.А, який розташований на АДРЕСА_1 , а саме: перший поверх будівлі магазину площею 74,10 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_1 , другий поверх будівлі магазину (мансарду) площею 76,30 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_2 .

Посилався на те, що сторони спору не можуть досягти домовленості щодо порядку користування будівлею магазину.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 29 травня 2024 року позов задоволено частково.

Встановлено порядок користування будівлею магазину, загальною площею 185,5 кв.м., літ.А, який розташованай на АДРЕСА_1 .

Виділено ОСОБА_1 в користування другий поверх магазину (Мансарду), площею 76,30 кв.м.

Виділено ОСОБА_2 в користування перший поверх магазину, площею 74,10 кв.м.

Залишено в спільному користуванні підвал, площею 35,10 кв.м.

Рішенням суду першої інстанції обґрунтовано тим, що відповідачка ОСОБА_2 тривалий час здійснює підприємницьку діяльність та орендує обладнання для магазину саме на першому поверсі спірного приміщення магазину.

За висновком суду першої інстанції визначений порядок користування будівлею магазину, загальною площею 185,5 кв.м., літ.А, який розташованай на АДРЕСА_1 , забезпечить захист інтересів сторін та реальне виконання рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким встановити наступний порядок користування нежитловим приміщенням: перший поверх будівлі магазину площею 74,10 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_1 , другий поверх будівлі магазину (мансарду) площею 76,30 кв.м. залишити в користуванні ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не взято до уваги, те, що за кошти апелянта було придбано спірне нерухоме майно та те, що відповідачка чинить перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням.

Вказує на те, що суд першої інстанції належним чином не мотивував, чому саме ОСОБА_2 виділено в користування перший поверх будівлі магазину.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 20 травня 2022 року, яке набрало законної сили 22 липня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівлі магазину загальною площею 185,5 кв.м. літ. А, який розташований на АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки будівлі магазину загальною площею 185,5 кв.м. літ. А, який розташований по АДРЕСА_1 .

Визнано земельну ділянку площею 0,02 га. кадастровий №:01:002:2458. цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі яка, розташована на АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,02 га кадастровий №:01:002:2458, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі яка, розташована на АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частки земельної ділянки площею 0,02 га. кадастровий №:01:002:2458. цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі яка, розташована на АДРЕСА_1 .

Згідно з технічним паспортом на будівлю магазину, який розташований на АДРЕСА_1 загальна площа 185,5 кв.м. та складається з двох поверхів: перший поверх площею 74,10 кв.м; другий поверх (мансарда), площею 76,30 кв.м.; підвал площею 35,10 кв.м. Перший та другий поверхи обладнані окремим входом (а.с. 5967).

З акту обстеження житлового будинку на АДРЕСА_1 та будівлі магазину за адресою АДРЕСА_1 від 13 липня 2020 року вбачається, що перший поверх будівлі магазину використовується підприємцем ОСОБА_2 під торговий об`єкт (магазин змішаних товарів); другий поверх будівлі магазину використовується ОСОБА_1 (а.с. 68).

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_2 та довідки Берегометської селищної ради №949 від 15.03.2024 року ОСОБА_2 дійсно займається підприємницькою діяльністю згідно свідоцтва про державну реєстрацію ФОП особи підприємця Серія НОМЕР_1 від 14.11.2002 року. (а.с. 74-75).

Відповідно до копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка видана ФОП ОСОБА_2 від 29.11.2023 року, остання має право здійснювати продаж алкогольних напоїв. (а.с. 69-70).

Відповідно до копії ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, яка видана ФОП ОСОБА_2 від 29.11.2023 року, остання має право здійснювати продаж тютюнових виробів. (а.с. 71-73).

Згідно копії договору оренди обладнання від 02 січня 2020 року укладеного між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_2 та акту прийому-передачі обладнення вбачається, що ОСОБА_2 прийняла в строкове використання обладнання для магазину (а.с. 76-79).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями cтатті 386 ЦК України закріплено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За приписами частини 1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

У частині 2 статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Верховний Суд України у постанові від 17 лютого 2016 року в справі № 6-1500цс15 дійшов висновку, що стаття 358 ЦК України свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 363/928/16 (провадження № 61-24395св18), від 26 травня 2021 року у справі № 750/11539/18 (провадження № 61-15087св20), від 12 серпня 2021 року у справі № 644/5579/19 (провадження № 61-5255св20), від 08 вересня 2021 року у справі № 761/44705/19 (провадження № 61-10474св21), від 15 вересня 2021 року у справі № 719/637/20 (провадження № 61-11437св21).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 зареєстрована як ФОП, згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію та здійснює підприємницьку діяльність на першому поверсі у приміщенні магазину на АДРЕСА_1 .

Відповідно до ліцензій виданих Державною податковою службою України 02.12.2019 року ОСОБА_2 має право здійснювати торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Встановлено, що перший поверх будівлі магазину використовується під торговий об`єкт (магазин змішаних товарів) підприємцем ОСОБА_2 ; другий поверх будівлі магазину використовується ОСОБА_1 . Перший та другий поверхи обладнані окремим входом.

Верховний Суд у постанові від 06 лютого 2023 року в справі № 607/22941/21 вказав на те, що при вирішенні спору щодо порядку користування спільним майном суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, адекватні розміру їхніх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, тобто з наближенням до ідеальних часток.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що такий варіант порядку користування майном в незначному обсязі відходить від розміру ідеальних часток сторін у спірному нерухомому майні, проте відповідає їх інтересам.

При цьому, суд також враховує, що спірна будівля магазину обладнана окремими входами на першому та другому (мансардному) поверхах, що дає можливість сторонам безперешкодно користуватися виділеними їм приміщеннями.

Також такий варіант визначення порядку користування майном враховує баланс інтересів обох сторін та обраний судом з урахуванням установлених обставин справи, зокрема здійснення відповідачем підприємницької діяльності на першому поверсі будівлі магазину та недоведеності апелянтом належними та допустимими доказами необхідності виділення саме йому у користування першого поверху магазину.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду міста Чернівці від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 21 серпня 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА