КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 травня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 643/10807/20

провадження номер № 22-ц/824/1364/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у складі судді Лещенко О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укрсиббанк», акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення переплаченої суми заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року залишено без задоволення заяву позивача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, 21 грудня 2023 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 02 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки його апеляційна скарга не оплачена судовим збором та подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, встановлених ст.354 ЦПК України і він не звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення цього строку. Цією ж ухвалою ОСОБА_1 роз`яснено, що у разі невиконання вимог ухвали щодо сплати судового збору, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала, а у разі невиконання вимог ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржнику буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

27 травня 2024 року, тобто у строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного суду від 02 січня 2024 року, ОСОБА_1 направив до Київського апеляційного суду клопотання, до якого долучив заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та квитанцію № від 27 травня 2024 року про сплату судового збору у розмірі 1 261 грн 20 коп.

У заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що 28 липня 2023 року Подільським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, ухвалою цього ж суду від 22 листопада 2023 року залишено без задоволення його заяву про перегляд заочного рішення. Вважає, що оскільки заочне рішення та ухвала про перегляд заочного рішення не були своєчасно направлені на його адресу, то строк на оскарження заочного рішення він пропустив з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 , наведені у заяві від 27 травня 2024 року, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з таких підстав.

В ухвалі судді Київського апеляційного суду від 02 січня 2024 року про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху встановлено, що не погодившись із заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року, він звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою того ж суду від 22 листопада 2023 року залишено без задоволення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що про заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року він дізнався 27 серпня 2023 року (а.с.116-117).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 чи його представник отримали копію оскаржуваного заочного рішення суду від 28 липня 2023 року раніше ніж 27 серпня 2023 року.

Тому з урахуванням положень п.2 ч.2 ст.354 ЦПК України останнім днем строку, протягом якого ОСОБА_1 мав безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду, було 26 вересня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 подав 21 грудня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду.

Однак ОСОБА_1 не звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження відповідно до ч.3 ст.357 ЦПК України.

При цьому, апеляційним судом зазначено, що згідно з ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до вимог ч.2 ст.288 ЦПК України позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лиш е вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч.3 ст. 357 ЦПК України, особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження або вказати інші підстави для поновлення цього строку.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а не шляхом подання заяви до суду першої інстанції про його перегляд.

Що стосується посилання ОСОБА_1 у заяві на те, що оскільки заочне рішення та ухвала про перегляд заочного рішення не були своєчасно направлені на його адресу, а відтак строк на оскарження заочного рішення він пропустив з поважних причин, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки встановлено, що про заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року ОСОБА_1 дізнався 27 серпня 2023 року, а апеляційну скаргу ним подано 21 грудня 2023 року. Підстав, які б свідчили про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження скаржником не наведено.

При цьому апеляційний суд враховує, що порушення позивачем ОСОБА_1 порядку оскарження заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року, саме по собі не може свідчити про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не зазначив.

У ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, яка є джерелом права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зі спливом значного проміжку часу, є порушенням принципу юридичної визначеності та «права на суд», гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року).

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.

Аналогічний правовий висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 05 квітня 2022 року у справі № 490/10272/19 (провадження № 61-20314ск21).

У відповідності до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року, оскільки наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження у справі за його апеляційною скаргою на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 28 липня 2023 року та повернути йому апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: