РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2024

Справа № 522/5248/23 (№ 2/522/1894/24)

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ярема Х.С.

при секретарі судового засідання Кніш Д.А.

за участю адвоката позивача Бессараба П.А., позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у загальному позовному провадженні справу

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

про припинення правовідношення за договорами, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

ВСТАНОВИВ:

1.21.03.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК».

2.Позивач просить суд:

- припинити правовідношення за договором кредиту №4 від 23.02.2010 між ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступник ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»), у зв`язку з виконанням основного зобов`язання;

- припинити правовідношення за іпотечним договором від 23.02.2010 між ОСОБА_1 та ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» (правонаступник ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»), у зв`язку з виконанням основного зобов`язання;

- скасувати заборону, яка є похідною від договору іпотеки, на відчуження нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 - 2/3, ОСОБА_3 - 1/3, накладеної на підставі іпотечного договору від 23.02.2010 та вилучити відповідний запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна;

- визнати протиправними дії ПАТ «УКРГАЗБАНК» щодо нарахування з 22.01.2013 процентів за користування кредитними коштами за договором кредиту №4 від 23.02.2010, пені за несвоєчасне погашення кредиту, пені за несвоєчасну сплату процентів, залишкової суми невиконаного зобов`язання за рішенням суду від 22.01.2013 р. у справі № 1522/25573/12.

3.31.03.2023 відкрито загальне позовне провадження.

4.30.10.2023 відповідач подав пояснення.

5.10.09.2024 закрито підготовче провадження.

6.Позивач звернення до суду з цим позовом пояснює тим, що 23.02.2010 вона уклала з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» договір кредиту за яким отримала кредит 1 000 000 грн. зі сплатою 24,5 % річних, термін повернення не пізніше 22.02.2020. На забезпечення договору кредиту було укладено договір іпотеки, де в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 ( частки) та ОСОБА_3 ( частка).

22.01.2013 Рішенням суду 22.01.2013 (№1522/25573/12) за невиконання умов договору кредиту з ОСОБА_1 на користь банку було стягнуто 943 679,08 грн. 21.08.2013 було відкрито виконавче провадження.

Згодом, а саме 19.06.2015, ПАТ «АКБ «Київ» передав АБ «Укргазбанк» право вимоги за договором кредиту №4 від 23.02.2010, в зв`язку з чим 10.12.2015 в судовому порядку здійснено заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «АКБ «Київ» на ПАТ АБ «Укргазбанк».

З 08.10.2013 по 09.02.2015 ОСОБА_1 сплачувала за рішенням суду борг на користь ПАТ «АКБ «Київ», а потім з 01.12.2016 по 28.05.2019 уже на користь нового кредитора АБ «Укргазбанк». Всього сплатила 1 129 148,60 грн., що вважає повною сплатою боргу за рішенням суду.

Проте ПАТ АБ «Укргазбанк» продовжує вважати, що ОСОБА_1 все ще має несплачену заборгованість. ПАТ АБ «Укргазбанк» вважає, що станом на 24.02.2021 зобов`язання ОСОБА_1 за рішенням суду від 22.01.2013 залишилися не виконаними на суму 46 755,11 грн. Також банк повідомив, що договір діє до його виконання сторонами, в зв`язку з чим станом на 23.02.2021 заборгованість становить 858 965,37 грн. (з яких: 335 747,65 грн. - заборгованість за процентами, 68 937,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 454 280,05 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів).

Позивач вважає, що станом на 28.05.2019 повністю виконала рішення суду від 22.01.2013, сплативши кредит з процентами, тому правовідношення з банком за договором кредиту та похідним від нього іпотеки є припиненими, усі пов`язані з цими правовідношеннями обтяження її майна мають бути скасовані, а дії банку, який продовжує нараховувати проценти та пеню після рішення суду про стягнення боргу є неправомірними.

7.Відповідач просить відмовити в позові. 19.06.2015 ПАТ «АКБ «Київ» передав АБ «Укргазбанк» право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №4 від 23.02.2010. Сума переданих до АБ «Укргазбанк» зобов`язань боржника ОСОБА_1 становила 466 688 грн. строкового тіла кредиту; 11 516,81 грн. простроченого тіла кредиту; 6 740,72 грн. відсотків; 59 037,80 грн. прострочених відсотків. З моменту передачі прав вимоги до АБ «Укргазбанк» боржник сплатила новому кредитору 503 287,15 грн. Тобто, залишок боргу становить 40 696,18 грн.

Представник банку поясник, що первісний кредитор, передаючи право вимоги до боржника, передав новому кредитору усю суму боргу, не відобразивши ту частину боргу, яку боржник уже сплатила первісному кредитору. Заперечує нарахування процентів на суму несплаченого боргу, такі не нараховується банком.

Судом встановлені такі обставини справи.

8.23.02.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту № 4 за яким ОСОБА_1 отримала кредит 1 000 000 грн. зі сплатою 24,5 % річних, з терміном повернення не пізніше 22.02.2020. Відповідно до п.4.1 договору у разі прострочення терміну сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 процентів від несвоєчасно сплаченої суми.

9.23.02.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 для забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредиту, укладено Іпотечний договір (в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 , яка належить іпотекодавцям на праві спільної часткової власності).

10.Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2013 (справа № 1522/25573/12), далі залишеним без змін, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» заборгованість за кредитним договором 943 679,08 грн. (строкова заборгованість за кредитом 741 677 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 94 580,39 грн.; строкова заборгованість за відсотками 15 674,12 грн.; прострочені відсотки 77 677,35 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків 5 107,86 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту 8 962,36 грн.; судовий збір - 3 219 грн.).

11.На виконання рішення суду ОСОБА_1 сплатила на користь ПАТ «АКБ «Київ» кошти:

08.10.2013 квитанція №15035519 - 600 000 грн.;

08.10.2013 квитанція №15037689 - 2 721,31 грн.;

05.06.2014 квитанція №17502283 - 9 670,08 грн.;

05.06.2014 квитанція №17502285 - 330 грн.;

14.07.2014 квитанція №17869491 - 9 018,56 грн.;

04.09.2014 квитанція №18415564 - 10 933,95 грн.;

09.02.2015 квитанція №20723025 - 1 402,70 грн.

Всього 634 076,60 грн.

12.19.06.2015 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, за умовами якого передано приймаючому банку активи неплатоспроможного банку та права вимоги за договорами забезпечення, зокрема, і права вимоги до боржника за кредитним договором № 4 від 23.02.2010.

13.10.12.2015 ухвалою суду (справа №1522/25573/12) здійснено заміну сторони стягувача з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» на ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №1522/25573/12 від 01.07.201, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» заборгованості 943 679,08 грн. та судового збору 3 219 грн. Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого документу з примусового виконання рішення суду від 22.01.2013.

14.06.07.2016 Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області відкрито виконавче провадження №51580429 про стягнення з ОСОБА_1 коштів на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

15.Після цього ОСОБА_1 продовжила перераховувати на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» кошти:

01.12.2016 квитанція №1102157 - 10 000 грн.;

07.03.2017 квитанція № 96178 - 20 000 грн.;

28.04.2017 квитанція № 112283 - 6 000 грн.;

13.04.2017 квитанція № 96172 - 20 000 грн.;

10.05.2017 квитанція №112289 - 50 000 грн.;

15.06.2017 квитанція №112282 - 20 000 грн.;

10.07.2017 квитанція №112284 - 20 000 грн.;

15.08.2017 квитанція №112281 - 20 000 грн.;

14.09.2017 квитанція №112282 - 20 000 грн.;

11.10.2017 квитанція №112282 - 20 000 грн.;

21.11.2017 квитанція № 27848872 - 20 000 грн.;

22.12.2017 квитанція №112283 - 20 000 грн.;

08.02.2018 квитанція №29734525 - 20 000 грн.;

14.03.2018 квитанція №112291 - 20 000 грн.;

11.04.2018 квитанція №96143 - 20 000 грн.;

15.05.2018 квитанція №32067839 - 20 000 грн.;

13.06.2018 квитанція №32814619 - 20 000 грн.;

13.08.2018 квитанція №112292 - 10 000 грн.;

03.09.2018 квитанція №11228647 - 19 000 грн.;

01.10.2018 квитанція №35654321 - 20 000 грн.;

08.11.2018 квитанція №36626500 - 20 000 грн.;

28.12.2018 квитанція№11228_4 - 20 000 грн.;

27.03.2019 квитанція №40066622 - 20 000 грн.;

14.02.2019 квитанція №38980504 - 20 000 грн.;

28.05.2019 по квитанція №41571048 - 20 000 грн.

Всього 495 000 грн.

16.З 08.10.2013 по 28.05.2019 ОСОБА_1 сплатила за договором кредиту на виконання рішення суду 1 129 076,60 грн.

17.В довідці Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» від 05.08.2019 зазначено, що станом на 25.07.2019 заборгованість ОСОБА_1 за Договором №4 від 23.02.2010 становить: строкова заборгованість за кредитом - 58 371 грн.; строкові проценти - 9 308,62 грн.; прострочена заборгованість за кредитом - 419 833,81 грн.; прострочені проценти - 41 987,19 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 286 159,72 грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів - 155 365,19 грн.; судовий збір - 3 219 грн.

18.07.08.2020 приватним виконавцем за заявою стягувача ПАТ АБ «Укргазбанк» відкрито виконавче провадження №62764914 про стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №1522/25573/12 від 01.07.2013 на користь банку 943 679,08 грн. боргу за договором кредиту та 3 219 грн. судового збору.

19.У відповідь на звернення ОСОБА_1 щодо стану заборгованості Одеська обласна дирекція АБ «Укргазбанк» листом від 22.03.2021 повідомила, що Банк прийняв зобов`язання від ПАТ «АКБ «Київ» за кредитним договором №4 від 23.02.2010 позичальника ОСОБА_1 на суму 543 983,30 грн. ОСОБА_1 було сплачено 600 000 грн. з призначенням платежу: «погашення заборгованості за договором №4 від 23.02.2010». В провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження №62764914 з примусового виконання виконавчого листа №1522/25573/12 від 01.07.2013 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В період з 01.12.2016 по 24.02.2021 за виконавчим листом стягувачу АБ «Укргазбанк» сплачено 497 228,19 грн. Отже, станом на 24.02.2021 зобов`язання ОСОБА_1 залишились не виконаними на суму 46 755,11 грн. Враховуючи, що умовами п. 7.3. Кредитного договору передбачено, що договір діє до його остаточного виконання сторонами, станом на 23.02.2021 заборгованість за Кредитним договором становить 858 965,37 грн., з яких:335 747,65 грн. - заборгованість за процентами; 68 937,67 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 454 280,05 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів.

Висновки суду.

20.Предметом спору є припинення кредитного та іпотечного правовідношення між кредитором і боржником з підстав виконання зобов`язань боржником, а також визнання протиправними дій банку щодо продовження нарахування боржнику процентів за кредитним договором.

21.Верховний Суд зробив висновок, що у разі невизнання кредитором права іпотекодавця на припинення зобов`язання, таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України.

22.Отже, право боржника підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання зобов`язання за кредитним договором таким, що припинено, а не шляхом припинення договору кредиту. Наведений правовий висновок сформульовано Верховним Судом України у постанові від 04.02.2015 у справі №6-243цс14, від 18.09.2019 у справі № 695/3790/15-ц, від 02.10.2019 у справі № 126/1056/15-ц.

23.Позивач звертається до суду саме з проханням припинити правовідношення до кредитними та іпотечним договором. Отже, суд повинен перевірити підстави для цього.

24.Відповідач заперечує як повне виконання боржником зобов`язань, так і продовження нарахування банком процентів за кредитним договором.

25.Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

26.Отже, на основі норм зобов`язального права за допомогою певних юридичних фактів виникає зобов`язання, під яким розуміють правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

27.Суб`єктами зобов`язання є його сторони: управомочена сторона - кредитор, та зобов`язана сторона - боржник. У переважній більшості зобов`язань кожний із суб`єктів зобов`язання є водночас і кредитором і боржником один щодо одного. А тому, відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін зобов`язання має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

28.Зобов`язальні правовідносини, як цивільні правовідносини, виникають з обставин, які мають значення юридичних фактів. Перелік юридичних фактів, що є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, встановлено в ст. 11 ЦК України і з їх настанням норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин.

29.Договір як правочин є різновидом юридичного факту, дії, в основі якого лежить погоджена воля двох або більше сторін, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ст. 626 ЦК України).

30.Правовий зв`язок, який існує між суб`єктами зобов`язань, ніколи не може бути довічний. Цей зв`язок має властивість зникати, і суб`єктивні права і обов`язки, що становили зміст зобов`язального правовідношення, відпадають, у зв`язку з чим дія існуючого цивільно-правового зобов`язання припиняється. За таких обставин постає питання про припинення зобов`язання, що існувало раніше.

31.За своєю сутністю припинення зобов`язання може бути ототожнене з закінченням (зникненням) правового зв`язку між його суб`єктами, внаслідок чого останні втрачають суб`єктивні права й обов`язки, що склали зміст зобов`язального правовідношення раніше встановленого виду.

32.Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

33.Припинення зобов`язань врегульовано главою 50 ЦК України, яка містить норми, що визначають, коли суб`єктивні права й обов`язки, що складали зміст відповідного зобов`язального правовідношення, перестають існувати. Одним із таких способів є припинення зобов`язання належним виконанням.

34.За ч. 1 ст. 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується.

35.Судом з`ясовано, що 23.02.2010 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за договором кредиту.

36.Заочним рішенням суду у справі № 1522/25573/12 від 22.01.2013 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» заборгованість за кредитним договором 943 679,08 грн., судовий збір - 3 219 грн.

37.За заявою стягувача було відкрито виконавче провадження.

38.З 08.10.2013 по 09.02.2015 ОСОБА_1 сплатила ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Київ» 634 076,60 грн.

39.19.06.2015 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» та ПАТ АБ «Укргазбанк» укладено договір про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, за умовами якого передано приймаючому банку активи неплатоспроможного банку та права вимоги за договорами забезпечення, зокрема, і права вимоги до боржника за кредитним договором № 4 від 23.02.2010.

40.Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 514 ЦК України).

41.Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

42.Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

43.Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на стадіях судового процесу.

44.Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України. Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника (постанова ВП ВС від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17).

45.Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

46.Тобто, процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

47.Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

48.Підставою такого правонаступництва ставдоговір про відступлення прав вимоги від 19.06.2015 між ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» та ПАТ АБ «Укргазбанк», за умовами якого до ПАТ АБ «Укргазбанк» перейшло не лише право вимоги за кредитним договором №4 від 23.02.2010, а й зобов`язань неплатоспроможного банку. Отже, відбулася заміна кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» у матеріальному зобов`язанні на ПАТ АБ «Укргазбанк».

49.Новому кредитору позичальник сплатила з 01.12.2016 по 28.05.2019 на виконання рішення суду 495 000 грн.

50.Отже, з 08.10.2013 по 28.05.2019 ОСОБА_1 сплатила за договором кредиту на виконання рішення суду 1 129 076,60 грн. Однак частину вона сплатила первісному кредитору, а іншу - новому.

51.Новий кредитор вважає, що заборгованість повністю не сплачена, виконавче провадження не закінчено.

52.Однак суд не погоджується з відповідачем, що позичальник не повністю сплатила борг. Така ситуація виникла лише через те, що новий кредитор отримав право вимоги на всю суму, а про сплату боржником первісному кредитору частини боргу, ПАТ «Акціонерний комерційний банк «КИЇВ» не повідомив ПАТ АБ «Укргазбанк», як пояснив представник відповідача.

53.Отже, позивач виконав зобов`язання за договором кредиту у повному обсязі, підстави вважати зобов`язання невиконаним відсутні, що відповідно до вимог закону є підставою для припинення правовідношення як за договором кредиту так і похідним правовідношенням за іпотечним договором.

54.Припинення кредитного правовідношення є свідченням відсутності у сторін кредитного договору взаємних зобов`язань в силу закону, в тому числі і щодо нарахування будь-яких процентів чи пені.

55.Крім того, банк не пред`явив до позичальника вимог про стягнення процентів. Пред`явивши позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , кредитор ПАТ «АКБ «Київ», відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов`язання. Тому підстав для визнання протиправними дій банку щодо нарахування позичальнику процентів немає.

56.Також визнання припиненим іпотечного правовідношення має наслідком вчинення відповідних реєстраційних дій щодо припинення іпотеки і заборони на відчуження в силу закону і не потребує підтвердження рішенням суду.

57.Позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Припинити правовідношення за договором кредиту №4 від 23.02.2010 та іпотечним договором від 23.02.2010, укладені між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний банк «Київ» (правонаступник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК») та ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073, 60 гривень.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.12.2024.

Суддя Ярема Х.С.