УХВАЛА

іменем України

24.12.2024

Справа № 2-3239/2010

Провадження № 6/331/577/2024

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Фісун Н.В., розглянувши заяву

ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» про заміну стягувача на його правонаступника з примусового виконання виконавчих листів, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» звернулося до суд із заявою про заміну стягувача на його правонаступника з примусового виконання виконавчих листів.

Просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» з примусового виконання виконавчих листів, виданих Жовтневим районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі № 2-3239/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № ML-200/519/2006 від 13.07.2006 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що справу необхідно передати на розгляд іншому суду, виходячи з наступного.

Згідно з ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Тобто, питання заміни сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в судах цивільної юрисдикції з урахуванням положень ч. 2ст. 446 ЦПК України, тобто судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з ч. 1ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

За змістом ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», яка має назву "Місце виконання рішення", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Відповідну правову позицію щодо визначення підсудності розгляду справ за правилами ч. 12ст. 28 ЦПК України з врахуванням положеньст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» висловив Верховний Суд (постанова від 29 жовтня 2020 року у справі № 263/14171/19), вказуючи додатково на те, що місце виконання судового рішення (місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання) та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем є відмінними правовими категоріями та можуть не співпадати.

Згідно відповіді №03-06/2622 від 13.12.2024 року, відповідно до інформації, яка міститься у Реєстрі територіальної громади Оріхівської міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації, яка міститься у Реєстрі територіальної громади Оріхівської міської ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Відомостей про місцезнаходження майна ОСОБА_3 або ОСОБА_2 їх роботи на території Жовтневого району м. Запоріжжя, які входять до поняття «місце виконання рішення», матеріали заяви не містять, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що порушено підсудність звернення до суду.

Таким чином порушено підсудність при зверненні до суду, місцем реєстрації боржників ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10.05.2022 року № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність справОріхівського районного суду Запорізької області з визначенням територіальної підсудності їх справ за Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

Враховуючи викладене, справа підсудна Шевченківському районному суду м. Запоріжжя.

Положеннями статті 31ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст.32ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За таких обставин, оскільки дана справа не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, її необхідно передати за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст.27, 31, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Передати матеріали справи за заявою ТОВ «РЕАЛАЙНС ФІНАНС» про заміну стягувача на його правонаступника з примусового виконання виконавчих листів до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 24.12.2024 року.

Суддя Н.В. Фісун