єдиний унікальний номер справи 546/964/17
номер провадження 2-п/546/3/24
УХВАЛА

29 травня 2024 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Зіненка Ю.В., за участі секретарки судового засідання ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 02 грудня 2019 року у справі № 546/964/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

15 травня 2024 року до Решетилівського районного суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду. Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Решетилівського районного суду від 02 грудня 2019 року з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором від 03 червня 2010 року в сумі 39727,05 грн та судовий збір у розмірі 1518,15 грн. ОСОБА_2 зазначила, що в межах розгляду справи суду не вдалося встановити зареєстроване місце проживання відповідачки, тому вона не отримувала жодних документів, про розгляд справи їй не було відомо та про існування заочного рішення суду їй не було відомо, що підтверджується матеріалами справи. Про наявність судового рішення ОСОБА_2 дізналася від свого роботодавця, після чого звернулася 07 травня 2024 року до Решетилівського районного суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи № 546/964/17 та 09 травня 2024 року отримала копію заочного рішення суду. Відповідачка вважає, що процесуальний строк на звернення до суду із даною заявою пропущений нею з поважних причини.

Також, ОСОБА_2 не визнає позов, вважає його вимоги необґрунтованими з наступних підстав: вона є споживачем фінансових послуг; Умови та правила надання банківських послуг не є складовими договору б/н від 03 червня 2010 року; між сторонами ніколи не укладався договір у письмовій формі; на ім`я позичальника ОСОБА_4 не було відкрито поточний рахунок, що є істотною умовою; усний договір від 03 червня 2010 року не містить інших істотних умов, притаманних споживчому кредитуванню; позивачем в односторонньому порядку змінювалися умови усного договору; розрахунок заборгованості не є належним доказом та ґрунтується лише на особистих припущеннях позивача; право нараховувати проценти за користування кредитом припинено після спливу строку кредитування 02 червня 2012 року; позовну заяву подано після спливу позовної давності.

Посилаючись на вищезазначені обставини, ОСОБА_2 звернулася до суду з даною заявою та просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, скасувати заочне рішення суду та призначити справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

16 травня 2024 року ухвалою судді прийнято до розгляду заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду та призначено судове засідання по розгляду клопотання про поновлення процесуального строку та заяви на 29 травня 2024 року.

У судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 , який діяв на підставі посвідченої у судовому засіданні довіреності, підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Позивач про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с. 148-150).

Суд, заслухавши відповідачку та її представника, вивчивши заяву про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали цивільної справи № 546/964/17 в межах даної заяви, доходить наступних висновків.

05 жовтня 2017 року до суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до відповіді Виконавчого комітету Решетилівської селищної ради від 18 жовтня 2017 року в реєстрі територіальної громади Решетилівської селищної ради відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 відсутні (а. с. 45).

Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 08 травня 2019 року, місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85).

08 травня 2019 року відповідачці ОСОБА_4 були направлені судові повістки на адресу, зазначену в позові та на адресу її зареєстрованого місця проживання (а.с. 88, 89), однак судові повістки повернулися без вручення (а.с. 91, 93). Судова повістка, що була направлена відповідачці на адресу її зареєстрованого місця проживання, повернулася до суду без вручення з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

У подальшому, 30 жовтня 2019 року відповідачці ОСОБА_4 були направлені судові повістки на адресу, зазначену в позові, на адресу її зареєстрованого місця проживання та на адресу: АДРЕСА_2 (а.с. 96, 97, 98), однак всі судові повістки повернулися до суду без вручення (а.с. 100, 101, 113). Судова повістка, що направлялася відповідачці на адресу її зареєстрованого місця проживання, повернулася до суду без вручення 13 грудня 2019 року, тобто після ухвалення заочного рішення суду від 02 грудня 2019 року.

Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 грудня 2019 року з ОСОБА_4 на користь АТ КБ «Приватбанк» стягнута заборгованість за кредитним договором від 03 червня 2010 року в сумі 39727,05 грн та судовий збір у розмірі 1518,15 грн (а.с. 106-110).

03 грудня 2019 року відповідачці ОСОБА_4 було направлено копію заочного рішення від 02 грудня 2019 року на адресу, зазначену у позовній заяві: АДРЕСА_3 (а.с. 112). 17 грудня 2019 року до суду повернувся конверт із копією заочного рішення без вручення ОСОБА_4 (а.с. 114).

У подальшому, 03 січня 2020 року ОСОБА_4 було направлено копію заочного рішення із відміткою про набрання законної сили на адресу, зазначену у позові: АДРЕСА_3 (а.с. 117). 22 січня 2020 року до суду повернувся конверт із копією заочного рішення без вручення ОСОБА_4 (а.с. 119).

На адресу, за якою було зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_4 , копія заочного рішення судом не направлялася.

З огляду на положення ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ОСОБА_4 не була вручена копія заочного рішення суду.

07 травня 2024 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи № 546/964/17 (а.с. 121). На вказаному клопотанні міститься відмітка, згідно з якою ОСОБА_2 копію рішення отримала 09 травня 2024 року.

15 травня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 02 грудня 2019 року у справі № 546/964/17 (а.с. 123-134).

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду (ч. 3 ст. 284 ЦПК України).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 подала заяву про перегляд заочного рішення суду до спливу строку, передбаченого ч. 3 ст. 284 ЦПК України. Тому, суд доходить висновку, що процесуальний строк відповідачкою був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим ОСОБА_2 необхідно поновити пропущений строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Щодо скасування заочного рішення суд зазначає, що обставини, на які посилається ОСОБА_2 , мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки відповідачка вважає вимоги позовної заяви необґрунтованими з наступних підстав: вона є споживачем фінансових послуг; Умови та правила надання банківських послуг не є складовими договору б/н від 03 червня 2010 року; між сторонами ніколи не укладався договір у письмовій формі; на ім`я позичальника ОСОБА_4 не було відкрито поточний рахунок, що є істотною умовою; усний договір від 03 червня 2010 року не містить інших істотних умов, притаманних споживчому кредитуванню; позивачем в односторонньому порядку змінювалися умови усного договору; розрахунок заборгованості не є належним доказом та ґрунтується лише на особистих припущеннях позивача; право нараховувати проценти за користування кредитом припинено після спливу строку кредитування 02 червня 2012 року; позовну заяву подано після спливу позовної давності.

Частиною 1 статті 288 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що відповідачка не з`явилася у судове засідання 01 жовтня 2019 року та 02 грудня 2019 року, не подала відзив на позов, оскільки їй не було відомо про розгляд справи, що підтверджується дослідженими вище судом доказами. Крім того, обставини, на які посилається ОСОБА_2 , мають істотне значення для правильного вирішення справи, так як у заяві про перегляд заочного рішення суду зазначено, зокрема, що між відповідачкою та позивачем не було укладено договору у письмовій формі, на ім`я позичальника ОСОБА_4 не було відкрито поточний рахунок, що є істотною умовою, а усний договір від 03 червня 2010 року не містить інших істотних умов, притаманних споживчому кредитуванню. До того ж відповідачка зазначала, що позовну заяву подано після спливу позовної давності.

Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що заочне рішення суду від 02 грудня 2019 року у справі № 546/964/17 необхідно скасувати.

Також, враховуючи клопотання відповідачки ОСОБА_2 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та положення ст. 19 ЦПК України, суд вважає, що справу необхідно призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 258-261, 272, 284, 287, 288 ЦПК України, суд,-

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 процесуальний строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Скасувати заочне рішення суду від 02 грудня 2019 року у справі № 546/964/17 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Призначити судове засідання в приміщенні Решетилівського районного суду Полтавської області (вулиця Покровська, 24, місто Решетилівка Полтавської області) на 13 годину 30 хвилин 18 червня 2024 року.

Визначити відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право пред`явити зустрічний позов.

Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачці десятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 29 травня 2024 року.

Суддя Ю.В. Зіненко