КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/7011/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6953/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року, ухвалене під головуванням судді Колесник О.М., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини батьком, встановлення способу участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бабенко Ю.С. звернувся до суду із вказаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 31 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який був зареєстрований Печерським районним у місті Києві ВДРАЦС Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), актовий запис № 3349. У шлюбі у сторін народилась дитина: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року шлюб між сторонами було розірвано. Дитина залишилися проживати разом з матір`ю. Зазначав, що позивач усіляко приділяє увагу дитині, турбується і піклується про її життя, утримує її фінансово і вибудував з дитиною теплі, міцні стосунки. Ніколи не відмовлявся від спілкування із дитиною та від участі в її вихованні і морально, і матеріально. Зазначав, що позивач систематично бере фінансову участь в утриманні дитини, надав копії квитанцій купівлі дитячих товарів, одягу, іграшок, продуктів харчування.

Вказував, що позивач сплачує аліменти на утримання матері дитини до досягнення дитиною 3 років. Також, Дарницьким районним судом м. Києві розглядалась справа № 753/10816/22 за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця та ухвалою суду від 22 листопада 2022 року скаргу заявника було задоволено частково та зобов`язано посадову особу Дарницького відділу ДВС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) провести перерахунок заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів на дружину з урахуванням сплачених в добровільному порядку аліментів на суму 66 310 грн.

З характеристики позивача з місця роботи №214-Д від 30 вересня 2021 року, вбачається, що позивач зарекомендував себе позитивно, має гарну репутацію та стосунки із колегами, а з консультативного висновку спеціаліста від 01 жовтня 2021 року вбачається, що позивач є здоровим, перебування поряд з дитиною є повністю безпечним.

Проте, незважаючи на зазначене, відповідачка постійно чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, намагається відсторонити його від нормальної участі у житті дитини.

Так, розпорядженням Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві від 23 листопада 2022 року № 515 позивачеві було визначено дні та години побачень для участі у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано матір дитини ОСОБА_1 не перешкоджати батькові дитини брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не допускати протиправних дій та негативних розмов стосовно батька дитини. Однак, відповідач відмовляється від виконання розпорядження та продовжує чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Враховуючи викладене, просив зобов`язати ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити ОСОБА_2 спілкування з дитиною за наступним графіком:

- щотижня з 15:00 годин неділі до 15:00 годин середи;

- спілкування та зустрічі батька із дитиною за місцем проживання батька незалежно від встановлення судом графіку протягом всього дня у святкові дні: день народження дитини (25 лютого), Новий рік (з 31 грудня по 1 січня), Різдво Христове (7 січня), Пасха (Великдень), 8 березня у кожен парний рік;

- спілкування та зустрічі батька із дитиною за місцем проживання батька незалежно від встановленого судом графіку протягом всього дня у наступний день після дня народження дитини (26 лютого) кожен непарний рік;

- спілкування та зустрічі батька із дитиною за місцем проживання батька незалежно від встановленого судом графіку протягом всього дня у день народження батька (29 серпня) щорічно;

- кожного літнього періоду протягом 14 (чотирнадцяти) днів для оздоровлення та відпочинку дитини;

- для забезпечення та оздоровлення і відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою на період 14 днів щоліта;

- для забезпечення та оздоровлення і відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою на період 14 днів щозими у січні ( т. 1 а.с. 1-8).

13 червня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Серебряник О.О. подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позову (т. 1 а.с. 162-169).

Зазначала, що відповідачка ніколи не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з їх спільною дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2021 позивач та відповідачка фактично припинили шлюбні відносини, не проживали разом, на той момент їхній донці було 5 місяців. Крім того, за словами відповідачки, позивач вчиняв насильство у сім`ї у період їх спільного проживання. З липня 2021 року по лютий 2022 року позивач фактично не проявляв інтересу до життя дитини, до її потреб. Іноді, задля привернення до себе уваги з боку громадськості, записував сльозливі відео про неможливість спілкування з донькою через перепони з боки відповідачки, проте такі обставини не відповідали дійсності та не можуть бути підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Вказувала, що відповідачка розуміє та погоджується з тим, що у житті дитини важливу роль відіграє як мати, так і батько, незалежно від окремого проживання. Проте, ОСОБА_1 наголошує на тому, що після припинення спільного проживання жодних перепон у спілкуванні батька з донькою не чинила.

З приводу тверджень позивача про те, що відповідачка не виконує Розпорядження Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 515 від 21 листопада 2022 року «Про визначення участі батька у вихованні дитини» зазначала, що в період з 06 листопада 2022 року по 29 листопада 2022 року та 04 грудня 2022 року по 15 березня 2023 року відповідачка разом із донькою перебували за кордоном, у зв`язку із воєнними діями, а у зазначений період позивач жодного разу не поцікавився життям дитини, її потребам та здоров`ям.

Вказувала, що про вищевказане розпорядження дізналась лише 04 квітня 2023 року, коли представник Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької РДА та сам позивач прийшли особисто до відповідачки за її місцем проживання. Наразі, Дарницьким районним судом міста Києва розглядається справа № 753/6181/23 про визнання незаконним та скасування розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 515 від 21 листопада 2022 року «Про визначення участі батька у вихованні дитини».

Пояснювала, що донька постійно проживає із матір`ю, а тому наявний тісний психоемоційний зв`язок дитини із матір`ю, дитина потребує постійної уваги матері. Крім того, у позивача був відсутній реальний інтерес батька до потреб дитини, до її життя більше ніж півтора року, також у доньки є певний графік денний сон (орієнтовно з 13:00 до 16:00 у разі відсутності оголошення повітряної тривоги), відвідування донькою садочка з понеділка по п`ятницю з 10:00 до 19:00, який навіть не врахований при винесенні розпорядження. Вважала, що всі ці обставини є важливими для вирішення справи та прийняття відповідного рішення.

Вказувала, що ОСОБА_1 не погоджується із запропонованим графіком позивача та вважає за потрібне запропонувати суду визначити спосіб участі позивача у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_6 шляхом: необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного зв`язку (відео та аудіо) з урахуванням розпорядку дня дитини для нічного відпочинку та зайнятості дитини у садочку; спілкування батька з дитиною для її привітання у день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Новий рік, Різдво Христове щорічно у присутності матері; спілкування батька з дитиною у день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_2 щорічно у присутності матері; спілкування та зустрічі батька з дитиною щовівторка з 17:00 год. до 20:30 год. та щосуботи з 12:00 до 15:00 год. (т. 1 а.с. 162-169).

10 серпня 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бабенко Я.В. подала до суду відповідь на відзив, в якому заперечувала проти доводів відповідача та просила позовні вимоги задовольнити (т. 1 а.с. 234-242).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні його малолітньої дитини: доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено спосіб і графік побачень та спілкування ОСОБА_2 зі своєю дитиною: донькою - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня вступу рішення в законну силу:

1) щотижня кожного місяця з 15-00 годин неділі до 15-00 годин середи безперервно без присутності матері дитини ОСОБА_1 поза межами місця проживання дитини;

2) кожного парного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби 25 лютого та державних свят: Новий Рік (з 9-00 годин 31 грудня до 1 січня включно), 7 січня, Великдень, 8 березня без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

3) кожного непарного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження дитини протягом доби 26 лютого без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

4) кожного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження ОСОБА_2 протягом доби 29 серпня без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

5) кожного року в липні або серпні місяці протягом 14 безперервних днів для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

6) кожного непарного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 2 січня по 16 січня;

7) кожного парного року для забезпечення оздоровлення та відпочинку дитини спільний відпочинок батька з донькою протягом 14 днів безперервно з 17 січня по 31 січня.

Зобов`язано ОСОБА_2 забезпечити та дотримуватись режиму харчування, розвитку та відпочинку дитини, не допускати протиправних дій та негативних розмов відносно матері дитини ОСОБА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_1 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 73-74, 76-81).

Не погодившись з рішенням районного суду, 12 січня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Величко Л.П. звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якійпросила скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2 а.с. 93-115).

На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував вік малолітньої дитини (два роки одинадцять місяців), її якнайкращі інтереси, не дотримався розумного балансу на участь обох батьків у вихованні малолітньої дитини та вийшов за межі позовних вимог, крім того, суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував правові висновки, викладені у постановах Верховного суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19, від 03 березня 2021 року у справі №201/11767/18, від 26 жовтня 2023 року у справі № 233/418/22, від 07 червня 2023 року у справі № 607/2272/22, від 07 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21 щодо застосування норм у подібних правовідносинах.

Зазначила, що суд, визнаючи способи участі батька у вихованні малолітньої дитини жодним чином не врахував режим дня та зайнятість дитини у дошкільному навчальному закладі на час вирішення спору. Визначений спосіб спілкування батька з дитиною щотижня кожного місяця, у тому числі у будні дні (з 15:00 годин неділі до 15:00 годин середи безперервно), посеред навчального тижня, у період часу, коли у дитини здійснюється навчання, не відповідає її інтересам, оскільки перебування малолітньої дитини в колективі, проведення педагогами підготовки її до школи сприяє розвитку комунікативних навиків, її адаптації до шкільного періоду у житті, засвоєнню необхідних знань та забезпечує можливість дитини у майбутньому відповідати вимогам сучасного світу. Зауважувала, що в даному випадку, при реалізації батьком своїх прав у вихованні дитини не дотримано розумного балансу між забезпеченням належного батьківського виховання, реалізацією батьком своїх прав та інтересами дитини.

Також зазначала, що систематичне посилання стороною позивача у процесуальних документах на принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та тієї обставини, що батько наділений правом на спілкування зі своєю дитиною не вказує на те, що таке спілкування буде відповідати інтересам самої дитини. При цьому, при роздільному проживанні батьків вочевидь неможливо забезпечити абсолютну рівність участі кожного із батьків у вихованні малолітньої дитини.

Звертала увагу на те, що в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо графіку роботи батька та його реальна можливість спілкуватись з малолітньою дитиною за місцем його проживання, щодня кожного місяця з 15:00 годин неділі до 15:00 годин середи безперервно та можливість дитини у такому випадку відвідувати дошкільний навчальний заклад. Зазначала, що стороною позивача не надано суду доказів щодо працевлаштування ОСОБА_2 чи статусу безробітного, при тому, що в процесі розгляду справи доводився той факт, що позивач справно сплачує аліменти на утримання колишньої дружини та малолітньої доньки, що у свою чергу підтверджує наявність доходу. Отже, матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував той факт, що батько зможе дотримуватись графіку, який він просить йому встановити, для можливості спілкування з донькою протягом трьох днів поспіль.

Вважала, що встановлюючи графік спілкування батька з малолітньою дитиною судом має бути враховано: вік малолітньої дитини, факт відвідування дитиною дошкільного навчального закладу, розпорядок її дня, природні потреби малолітньої дитини такого віку, прив`язаність дитини у такому віці до матері та розклад роботи батька, тому запропонований графік відповідачкою у відзиві відповідає вимогам чинного законодавства та потребам дитини.

Пояснювала, що на час воєнного стану в Україні та перебування відповідачки та дитини за кордоном, фізичні зустрічі дитини з батьком унеможливлені. При цьому, оскільки за рішенням суду визначено не спосіб спілкування малолітньої дитини з батьком, а місце проживання дитини з батьком протягом трьох днів на тиждень, для виконання рішення суду малолітня дитина для спілкування з батьком вимушена буде в період воєнного стану повертатись на три дні на тиждень в Україну, що вочевидь не може відповідати якнайкращим інтересам дитини.

Вважала, що в умовах воєнного стану та перебування дитини за межами України, єдиним вірним і таким, що буде відповідати інтересам дитини способом спілкування батька і дитини є систематичне його спілкування з донькою за допомогою відео та аудіо зв`язку.

Наголошувала, що суд з порушенням норм процесуального права зазначив у рішенні про зобов`язання ОСОБА_1 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_2 , оскільки встановлення таких зобов`язань не відповідає предмету спору та не підлягає примусовому виконанню. Крім того, такі вимоги не були заявлені ОСОБА_2 при зверненні до суду, отже, суд ухвалюючи спірне рішення у справі вийшов за межі позовних вимог (т. 2 а.с. 93-115).

11 березня 2024 року представник ОСОБА_2 - адвокат Бабенко Я.В. подала відзив, в якому просила в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення суду залишити без змін (т. 3 а.с. 1-19).

У судовому засіданні представники ОСОБА_1 - адвокат Вольвак О.М., адвокат Кіров О.Ф. підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити. Позивач ОСОБА_2 , його представник - адвокат Бабенко Я.В. заперечували проти скарги і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 була сповіщена повідомленням її представника - адвоката Вольвак О.М., що останній не заперечував в суді апеляційної інстанції. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації - Мегеть С. подав заяву з проханням розглянути справу за відсутності представника третьої особи, та ухвалити рішення з урахуванням інтересів дитини (т. 2 а.с. 230-236 т. 3 а.с. 39-43).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні. Явка до суду апеляційної інстанції не є обов`язковою.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася спільна донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження (т. 1 а.с. 18, 20).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 вересня 2022 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний (т. 1 а.с. 19).

Дитина проживає разом із матір`ю.

Судовим наказом Дарницького районного суду м. Києва від 15 липня 2022 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів на утримання доньки ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 154-156).

Розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 515 від 23 листопада 2022 року ОСОБА_2 було визначено спосіб участі батька у вихованні дитини, встановивши йому графік спілкування з дитиною щотижня з 15.00 неділі до 15.00 середи (т. 1 а.с. 21, 189-194).

Не погоджуючись з даним розпорядженням ОСОБА_1 подано до Дарницького районного суду м. Києва позов до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування розпорядження Дарницької РДА м. Києва №515 від 23.11.2022 року. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 лютого 2024 року у справі № 753/6181/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, доказів скасування цього рішення на час розгляду справи апеляційним судом до суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року , передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У пункті 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з п. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а ст. 153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У ст. 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

За змістом ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (ч. 2 ст. 159 СК України).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, Рішення від 07 грудня 2006 року).

Встановлені у справі обставини і докази, листування між сторонами за допомогою месенджерів, звернення позивача до Служби у справах дітей та поліції, свідчать про наявність між батьками дитини спору у питанні визначення порядку (графіку) участі батька у спілкуванні та вихованні дитини (т. 1 а.с. 24-27, 125-151 т. 2 а.с. 19-24, 31).

При вирішенні даного спору необхідно враховувати передусім інтереси дитини, зважаючи на конкретні обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, батько дитини проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю донькою. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою донькою судом не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам.

Проте, вищевказане розпорядження Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 515 від 23 листопада 2022 рокує одним з доказів по справі і оцінений апеляційним судом разом з іншими наявними у справі доказами.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою статті 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегія суддів не погодилась із визначеним вищевказаним розпорядженням Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 515 від 23 листопада 2022 року та районним судом способом участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, якими встановлено позивачу графік спілкування з дитиною щотижня з 15.00 неділі до 15.00 середи, оскільки районний суд не врахував вік дитини та її якнайкращі інтереси, фактично змінив місце проживання дитини, визначивши декілька днів щотижня місцем проживання дитини за адресою проживання батька дитини, що, на думку суду, з урахуванням віку дитини (два роки і 9 місяців на час ухвалення оскаржуваного рішення районного суду), не сприятиме гармонійному розвитку та не можна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 201/11767/18 (провадження 61-4947св20).

Крім того, після проголошення воєнного стану в Україні у лютому 2022 року, відповідачка ОСОБА_1 з дитиною виїхали з м. Києва і фактично проживали у м. Хмельницький, у період з 06 листопада по 29 листопада 2022 року, з 04 грудня 2022 року до 15 березня 2023 року перебували за межами України та з 08 жовтня 2023 року відповідачка змінила своє та дитини місце проживання і на даний час проживає з донькою в Республіці Польща, за адресою: АДРЕСА_1 про що повідомив представник відповідачки адвокат Вольвак О.М., надавши відповідні докази (т. 1 а.с. 182-187, 189, 190 т. 2 а.с. 128-129 т. 3 а.с. 46-49).

Фактичне проживання відповідачки ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не за місцем реєстрації у м. Києві та подальший виїзд за межі України, у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні в лютому 2022 року, обстрілами та існування загрози життю та здоров`ю дитини, не може бути визнано створенням відповідачкою перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною.

Не погодившись із запропонованим графіком позивача, відповідачка ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву зазначала, що донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує басейн, розвиваючі гуртки, тобто зайняття, скасування яких не сприятиме гармонійному розвитку та вихованню дитини, у зв`язку з цим просила суд визначити спосіб участі позивача ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні доньки шляхом: необмеженого спілкування батька з дитиною засобами телефонного зв`язку (відео та аудіо) з урахуванням розпорядку дня дитини для нічного відпочинку та зайнятості дитини у садочку; спілкування батька з дитиною для її привітання у день народження дитини - ІНФОРМАЦІЯ_1 , Новий рік, Різдво Христове щорічно у присутності матері; спілкування батька з дитиною у день народження батька - ІНФОРМАЦІЯ_2 щорічно у присутності матері; спілкування та зустрічі батька з дитиною щовівторка з 17:00 год. до 20:30 год. та щосуботи з 12:00 до 15:00 год. (т. 1 а.с. 162-169).

Позивач та відповідачка мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дітей відповідачка не має, хоч донька і проживає з нею.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, оскільки участь батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею відповідатиме інтересам дитини, забезпечуватиме справедливу рівновагу між інтересами дитини та батька, а також рівність прав батьків щодо дитини.

Оскільки судом встановлено, що дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 , зустрічі і спілкування батька з дитиною має відбуватись за встановленим судом графіком з урахуванням режиму дня дитини (навчання, позашкільних занять, гуртків секцій, відпочинку, тощо). При цьому, судом враховано, що позивач проживає у місті Києві, відповідачка з дитиною проживає у м. Варшава, Польща, тому визначення судом іншого порядку і місця зустрічей, зокрема за місцем проживання батька, призвели б до порушення режиму дня дитини, зважаючи на значну відстав між місцями проживання батька та матері дитини.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції визначив наступний порядок участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею, який відповідатиме інтересам дитини, забезпечуватиме справедливу рівновагу між інтересами дитини та батька, а також рівність прав батьків щодо дитини, зокрема:

1) щовівторка з 16:00 год. до 20:30 год. та щосуботи з 12:00 до 17:00 год. спілкування та зустрічі батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання дитини з урахуванням режиму дня дитини;

2) кожного року спілкування батька з дитиною для святкування дня народження дитини протягом доби 25 лютого та державних свят: Новий Рік, Різдво Христове, Великдень, 8 березня протягом 4 годин за місцем проживання дитини у присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

3) кожного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження ОСОБА_2 не менше 4 годин протягом доби 29 серпня за погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_1 ;

4) кожного року в липні або серпні місяці, за погодженням з матір`ю дитини, протягом 14 безперервних днів для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини ОСОБА_1 .

Зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батька дитини позивача у справі ОСОБА_2 у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі його як батька у вихованні дитини.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 752/9697/19 (провадження 61-13706св20).

З огляду на положення ст. 267 ЦПК України, задля убезпечення дитини від загрози її життю та здоров`ю, що являється найголовнішою прерогативою, обґрунтованим і доцільним слід визнати відстрочення виконання судового рішення апеляційного суду щодо визначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини на період дії в Україні воєнного стану та перебування дитини в цей час за кордоном.

При цьому, слід зобов`язати ОСОБА_1 у період дії воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном, організовувати спілкування дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони (електронного Інтернет зв`язку) щовівторка та щосуботи з 18.00 год. до 20.00 год., протягом не менше 30 хвилин.

Відповідна правова позиція підтримана та міститься в постанові Верховного Суду від 07 грудня 2023 року у справі № 569/14585/21 (провадження № 61-11045св23).

Інші доводи і обґрунтування позивача щодо необхідності встановлення порядку участі батька у вихованні дитини та спілкування з нею без присутності матері та за місцем проживання батька суд апеляційної інстанції визнав неспроможними і відхилив, зважаючи на вік дитини (на час розгляду справи апеляційним судом 3 роки і майже три місяці), необхідності забезпечення режиму дня дитини за місцем її постійного проживання.

Зобов`язавши ОСОБА_1 не допускати протиправних дій щодо перешкод у побаченні батька з дитиною та негативних розмов відносно батька дитини ОСОБА_2 , суд першої інстанції при ухваленні рішення у справі вийшов за межі позовних вимог, оскільки встановлення таких зобов`язань не відповідає предмету спору, а такі вимоги не були заявлені ОСОБА_2 при зверненні до суду.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши висновок органу опіки та піклування, вік дитини, особливості її розвитку, характер та тривалість взаємовідносин між батьком та донькою, режим роботи батька та розпорядок дня дитини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст.ст. 267, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року -скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) наступний спосіб у спілкуванні та вихованні дитини: доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) щовівторка з 16:00 год. до 20:30 год. та щосуботи з 12:00 до 17:00 год. спілкування та зустрічі батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання дитини з урахуванням режиму дня дитини;

2) кожного року спілкування батька з дитиною для святкування дня народження дитини протягом доби 25 лютого та державних свят: Новий Рік, Різдво Христове, Великдень, 8 березня протягом 4 годин за місцем проживання дитини у присутності матері дитини ОСОБА_1 ;

3) кожного року за місцем проживання батька дитини для святкування дня народження ОСОБА_2 не менше 4 годин протягом доби 29 серпня за погодженням з матір`ю дитини ОСОБА_1 ;

4) кожного року в липні або серпні місяці, за погодженням з матір`ю дитини, протягом 14 безперервних днів для забезпечення відпочинку та оздоровлення дитини спільний відпочинок батька з донькою без присутності матері дитини ОСОБА_1 .

Порядок виконання вищевизначеного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відстрочити на час воєнного стану в Україні та перебування дитини у цей період за кордоном.

Зобов`язати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) у період дії воєнного стану в Україні і перебування дитини у цей час за кордоном, організовувати спілкування дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_2 у режимі відеозв`язку через мобільні телефони (електронного Інтернет зв`язку) щовівторка та щосуботи з 18.00 год. до 20.00 год., протягом не менше 30 хвилин.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 24 травня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова