Справа № 214/6086/24
У Х В А Л А

про зупинення провадження у цивільній справі

у зв`язку з наданням строку на примирення

29 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Євтушенка О.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 09.07.2024, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.09.2006 Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №598; після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 » без змін; судові витрати стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін.

До початку розгляду справи по суті, 29.07.2024 відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав заяву про надання сторонам строку для примирення у зв`язку з невизнанням ним позовних вимог. Правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Позивач ОСОБА_1 правом на участь в судовому засіданні не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Проти надання строку на примирення заперечувала, не вбачаючи в цьому доцільності.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши зміст заяви відповідача, письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п. «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Відповідно до ч.1 ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. У випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Оскільки відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та має намір зберегти сім`ю, а також враховуючи, що сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вправі зростати у повній сім`ї, тривалість перебування подружжя у шлюбі (майже 18 років), незначний проміжок часу, який минув з моменту припинення між сторонами шлюбних стосунків (за змістом позову, стосунки припинені з жовтня 2021 року), суд дійшов висновку, що примирення та збереження шлюбу між сторонами можливі. Відтак, на переконання суду, подружжю необхідно надати строк для примирення тривалістю в 2 місяці, адже принцип добровільності шлюбу охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Цінності прав людини, зокрема і права на добровільність шлюбу, мають бути гарантовані і забезпечені державою, у тому числі в аспекті вжиття заходів задля збереження сім`ї. Навіть у ст.5 протоколу №7 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини вказано: «Кожен з подружжя у стосунках між собою і зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування у шлюбі та у випадку його розірвання». Заданих обставин заява відповідача підлягає задоволенню.

Приходячи до зазначених висновків, судом не встановлено будь-яких обставин, що суперечили б моральним засадам суспільства та не відповідали інтересам сторін при наданні строку на примирення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення строку на примирення, визначеного судом, тобто до 29.09.2024.

Керуючись ст.111 СК України, ст.ст.251, 253, 260, 261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю в 2 (два) місяці до 29.09.2024.

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити до 29.09.2024 включно.

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня підписання, але може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалу складено та підписано без проголошення 29.07.2024.

Суддя О.І. Євтушенко