Справа № 214/3354/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 та просить розірвати укладений 14 лютого 2004 року між нею та відповідачем шлюб, залишивши проживати їх спільних неповнолітніх дітей з нею, посилаючись на фактичне припинення шлюбних стосунків.

Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із письмовими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та про необхідність переходу розгляду справи за правилами загального позовного провадження, оскільки судом розглядається дві позовні вимоги: про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, що на підставі п. 1 ч. 4 ст. 2745 ЦПК України розглядаються за правилами різних проваджень спрощеного та загального, а тому не можуть розглядатися в спрощеному провадженні. Мова йде про розірвання шлюбу,ю який існував тривалий час та в якому народилося троє дітей, а тому справа має велике значення для сторін. До того ж на підтвердження обставин справи він має намір допитати сторони у справі, дітей, родичів та знайомих, витребувати їх з позивачкою характеристики та долучити до справи відомості про їх фінансовий стан, дослідити побутові умови сторін, тощо. Тому враховуючи необхідність ретельного дослідження таких доказів, просить здійснити перехід в розгляд справи за правилами загального провадження.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 наполягав на заявленому клопотанні про перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Так, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 277 ЦПК України).

Пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України законодавець чітко визначив, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

Частиною четвертої статті 277 ЦПК України визначено, що якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: залишення заяви відповідача без задоволення; розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

За змістом відзиву на позов, позивач в обґрунтування необхідності переходу зазначає що спірність вимог та не визнання ним позову, що не є підставою для переходу розгляду справи за правилами загального позовного провадження, враховуючи положення статті 274 ЦПК України.

Стосовно вимоги про залишення неповнолітніх дітей разом з позивачкою, тоВерховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

При цьому залишення дітей на проживання разом із матір`ю не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дітей, оскільки суд лише констатує, з ким залишаються проживати діти після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому їх місце проживання. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 18 липня 2022 року у справі № 405/4659/21 (провадження № 61-5775св22), який також зазначив, що судове рішення про залишення проживання дитини разом із матір`ю не перешкоджає розгляду спору про визначення місця проживання дитини та не носить преюдиційного характер.

З матеріалів справи вбачається заявлена позивачем вимога не про визначення місця проживання дітей, а саме про залишення дітей на проживання разом з позивачем, що не є підставою для переходу розгляду справи за правилами загального провадження.

Керуючись ст. ст. 184, 261, 277, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без задоволення заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17 травня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко