Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1593/23

Провадження № 2/348/80/24

24 січня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Бурдун Т.А.,

за участі секретаря судового засідання Кікінчук М.П., Дмитрук С.І.,

представника позивача адвоката Капака В.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Надвірна в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, представник позивача- адвокат Капак Віталій Михайлович, -

встановив:

Позивач ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Капак В.М., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_2 зазначила, що вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2023 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Вироком суду встановлено, що 02 травня 2022 року о 12 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні Надвірнянського ліцею № 1 ім. В`ячеслава Чорновола, що за адресою: м.Надвірна по вул. В`ячеслава Чорновола,15, Івано-Франківської області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт. Під час конфлікту у ОСОБА_1 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 . Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 , діючи умисно, нанесла один удар рукою в обличчя ОСОБА_2 . В результаті неправомірних дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя у вигляді синця та набряку, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення, позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни у її житті, викликали негативні переживання та спогади, потребу в униканні аналогічних обставин, насторогу, тривогу, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, переживанні психологічного дискомфорту, тимчасову відірваність від активного соціального життя через необхідність пояснювати колегам по роботі причини виникнення такої ситуації, знижений настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційну напругу, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Окрім того, події мали місце в навчальному закладі під час наради за присутності викладацького колективу, що спричинило позивачу ще більший нервовий стрес та переживання. Наслідки події ,що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу, обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів.

На підставі зазначеного, враховуючи те, що між злочинними діями ОСОБА_1 та завданою позивачу ОСОБА_2 моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних та фізичних страждань, втрат немайнового характеру, позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 11 000,00 гривень та документально підтвердженні судові витрати.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено справу в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.12.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 11.01.2024 року.

В судовому засідання представник позивача адвокат Капак В.М. позов підтримав та просив його задовольнити. Також пояснив, що відповідача вироком суду, який набрав законної сили, визнано винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, даний вирок не оскаржувався, під час розгляду кримінального провадження цивільний позов не заявлявся. У зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням відповідачем кримінального правопорушення позивачу була завдана моральна шкода, яка полягала у тому, що позивач мала тривогу, поганий сон, події, які зазначені у вироку відбувалися під час наради, що стало додатковим джерелом негативних емоцій. Моральна шкода завдана злочином у розмірі 11 000 грн. є об`єктивною сумою, яку необхідно стягнути з відповідача, також стягнути 4000 грн. судових витрат, які сплачені позивачем для отримання правничої допомоги та у зв`язку з представництвом інтересів у суді. Крім того, просив відмовити у долученні доказів, оскільки такі подані відповідачем після закриття підготовчого провадження.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, зазначила, що допускає, що її діями відносно позивача заподіяна моральна шкода, наголосила на тому, що за свої дії вона вибачилася перед позивачем, у зв`язку з чим готова заплатити моральну шкоду у розмірі 1000,00 грн. Просила суд врахувати, що має невеликі доходи, те що вона утримує сама дітей, з 2004 року хворіє, внаслідок чого перенесла 5 операцій.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд вважає, що докази, подані відповідачем після початку судового розгляду справи по суті без підтвердження надсилання або надання позивачу та без зазначення причин, з яких докази не були подані у визначений строк, тому зазначені докази судом у порядку ст. 83 ЦПК України до уваги не приймаються.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2023 року, ОСОБА_1 під час конфлікту з ОСОБА_2 02 травня 2022 року о 12 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні Надвірнянського ліцею № 1 ім. В`ячеслава Чорновола, що за адресою: м. Надвірна по вул. В`ячеслава Чорновола,15, Івано-Франківської області, діючи умисно, нанесла один удар рукою в обличчя ОСОБА_2 . В результаті неправомірних дій ОСОБА_1 потерпілій ОСОБА_2 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя у вигляді синця та набряку, що згідно висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинила умисне заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказаним вироком суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Штраф за вироком суду відповідач сплатила, про що вона зазначила у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановленим судом обставинам, відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій, які регулюються Цивільним Кодексом України.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів такого захисту, відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним Кодексом і відповідними законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За статтею 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У пунктах 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння їй відповідачем моральної шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна.

При визначенні розміру шкоди суд враховує, що відповідач разом з позивачем працюють в навчальному закладі, а події, які зазначені у вироку, відбувалися під час наради в присутності педагогічного колективу, що стало додатковим джерелом негативних емоцій для позивача.

Враховуючи викладене, при визначені розміру відшкодування моральної шкоди позивачу, беручи до уваги те, що має місце один епізод з одним ударом та незначними тілесними ушкодженнями (синець та набряк обличчя), які потребували відповідного лікування, суд вважає, що вчиненим кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, а тому, враховуючи ступінь вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, підлягають частковому задоволенню на суму 5 000,00 грн.

Позивачем не наведено суду доказів тривалого лікування та тривалого порушення звичаїв обороту життя, які б слугували підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 11 000,00 гривень, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 4000.00 грн., сплачені позивачем за надання правничої допомоги у справі відповідно до квитанції № 21-1/2022 від 16.08.2022 року за підготовку та написання позовної заяви, представлення інтересів в суді.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

На підставі ст. 23, 1167,1177 ЦК України, керуючись ст. 10,12-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 352-355 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 5000,00 грн. (п`яти тисяч) грн. 00 коп. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн., а всього стягнути 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування або ім`я сторін, інших учасників справи, їх місце знаходження або місце проживання:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Капак Віталій Михайлович, адреса місця знаходження: 78405, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Черемшини, 7/4.

Повний текст рішення складено 31 січня 2024 року.

Суддя Т.А.Бурдун