Справа № 610/1145/24
провадження № 2/610/728/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Тімонової В.М.,

за участю секретаря Кучеренко Ю.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія в порядку загального позовного провадження цивільну справу №610/1145/24 (провадження № 2/610/728/2024) за позовною заявою ОСОБА_1 до Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить визначити йому додатковий строк в три місяці, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно, а саме: частка права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку із тим, що після смерті бабусі здійснював догляд за спадковим майном та вважав, що є єдиною рідною людиною для неї, тому вважав, що таким чином прийняв спадщину. 24.04.2024 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини.

Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяця для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі.

Ухвалою від 03.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, витребувано у Балаклійській державній нотаріальній конторі Харківської області відомості щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті ОСОБА_2 .

21.05.2024 на запит суду надійшла відповідь від Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції щодо осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини та оформили спадщину після смерті ОСОБА_2 , відповідно до якої ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття або відмови від спадщини у встановлений законом строк не звертався.

Позивач подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовільнити.

Представник відповідача Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області до суду не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Балаклія Балаклійського району Харківської області, є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено відповідними документами: копією паспорта та свідоцтвом про народження.

Відповідно до свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_1 , дошлюбне прізвище матері позивача ОСОБА_4 « ОСОБА_5 ».

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_4 були ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .

Отже даними відомостями підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_4 .

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 27.05.1980, померлій ОСОБА_2 на праві власності належала частина житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Дворник Я.В. від 24.04.2024 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він заяву про прийняття спадщини після її смерті в нотаріальну контору в установлений законом строк не подав.

Загальними засадами цивільного законодавства у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У даному випадку, бабуся позивача померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, позивач мав звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у строк до 25.11.2019.

Після смерті бабусі ОСОБА_2 позивач не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав що прийняв спадщину, так як здійснював догляд за будинком бабусею та вважав себе єдиним спадкоємцем.

Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини.

При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Так, запроваджене ст. 8 Конституції України та ст. 10 ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності».

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.

Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання.

Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.

Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади.

Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить ідеології справедливості.

Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв`язку з якими він пропустив строк для прийняття спадщини, є об`єктивними, створили для нього істотні труднощі для вчинення дій, пов`язаних із прийняттям спадщини, у зв`язку з чим позовні вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 206, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Балаклія Балаклійського району Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідач: Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, місце знаходження: 64207, м. Балаклія, Ізюмський район, Харківська область, вул. Жовтнева, б. 18.

Суддя В.М. Тімонова