Справа № 462/7332/23 Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С.
Провадження № 22-ц/811/954/24 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
22 липня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,
секретаря: Салати Я.І.
без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові питання стягнення судових витрат по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Рієлбуд» про визнання права власності на нерухоме майно,-
рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Рієлбуд» про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі покликалася на те, що згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2022 року та акта приймання-передачі право власності на форвардний контракт набуло ТзОВ ВЕЖА НА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО. У свою чергу я придбала форвардний контракт у ТзОВ ВЕЖА НА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО згідно договору купівлі-продажу від 11.02.2022 року та акта приймання-передачі від 18.02.2022 року. Згідно цих договорів, актів приймання-передачі форвардного контракту та довідки ПП Сервіс-Рієлбуд від 01.08.2023 року № 18/68 базовим активом є квартира АДРЕСА_1 .

Вказувала, що вартість базового активу мною сплачено в повному об`ємі, про що свідчить акт звірки між нею та ПП Сервіс-Рієлбуд щодо розрахунків по даному форвардному контракту.

Стверджувала, що є всі підстави вважати її стовідсотковим власником майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 і про цю обставину свідчать наступні (правовстановлюючі) документи: форвардний контракт, договір його купівлі-продажу від 11.02.2022 року, акт його приймання-передачі від 18.02.2022 року та акт звірки розрахунків за форвардним контрактом.

Крім цього зазначала, що судом першої інстанції не надано оцінки її поясненням в судовому засіданні в тій частині, що квартиру їй фактично передано, передано ключі від квартири та вона почала робити в квартирі ремонт і несе витрати по сплаті комунальних послуг в цій квартирі.

Просила рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 22 лютого 2024 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Однак, при ухваленні вищезазначеної постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання розподілу судових витрат.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі є дата складення повного судового рішення 22 липня 2024 року.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, виходячи із наступних обставин.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За вказаних обставин, враховуючи що судом апеляційної інстанції ухвалено нове рішення про задоволення позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачами підлягає до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Рієлбуд».

Встановлено, що за подання позову до суду першої інстанції ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 7 825 гривень 72 копійки, що підтверджується квитанцією №9318-5590-7481-8555, яка міститься в матеріалах справи, за подання апеляційної скарги останньою було сплачено 19 698 гривень 30 копійок, що підтверджується квитанцією № 7551-1862-9774-7784.

Враховуючи, що при ухваленні постанови Львівського апеляційного суду від 27 червня 2024 року не було вирішено питання судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про необхідність ухвалення додаткової постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Рієлбуд» на користь ОСОБА_1 27 524 гривні сплаченого судового збору.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Рієлбуд» на користь ОСОБА_1 27 524 ( двадцять сім тисяч п`ятсот двадцять чотири) гривні судових витрат.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 липня 2024 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.