Справа № 308/686/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі судових засідань Боті О.І.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, подану в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації,

встановив:

В провадженні суду на стадії судового розгляду перебуває вищевказана цивільна справа.

15.08.2024 позивач подав до суду заяву про відвід судді Іванова А.П. від розгляду даної цивільної справи, яку обґрунтовує тим, що разом із головуючим по справі суддею Івановим А.П. раніше займався спортом, а тому аби уникнути скасування рішення суду з підстав його ухвалення не безстороннім судом, вважає за необхідне заявити головуючому відвід.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлений головуючому відвід, відповідач - не з`явився.

Ознайомившись із заявою про відвід судді та з матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Підстави для відводу та самовідводу визначені ст. 36 ЦПК України, зокрема п. 5 ч. 1 вказаної статті визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як підставу для відводу головуючого судді позивач зазначає спільні спортивні тренування з головуючим, що може викликати сумніви в неупередженості та безсторонності судді.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина в конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Під час прийняття рішення про відвід по вищевказаній цивільній справі, суд також приймає до уваги положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення будь-яких сумнівів в неупередженості та безсторонності судді, які означені позивачем в розглядуваній заяві, суд вважає, що наявні підстави для задоволення такої.

Частиною 1 ст. 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іванова А.П. задовольнити.

Передати матеріали цивільної справи №308/686/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації до канцелярії суду для подальшого розподілу у порядку встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов