Справа № 357/9784/24
Провадення № 2-з/357/60/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

"15" липня 2024 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву представника позивача адвоката Попеля Дмитра Володимировича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2024 року адвокат Попель Д.В. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову в даній цивільній справі. Зава мотивована наступним.

27.11.2023 року позивач звернувся за поточним ремонтом свого автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 до відповідача, який здійснювався за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2023 року відповідачем проводилась діагностика автомобіля, яка показала, що в двигуні був пропуск в 4-му циліндрі та не працює 4-та форсунка. Відповідачем було прийнято рішення про заміну акумулятора та всіх 4-х свічок накалу. Згодом відповідач приступив до розбирання автомобіля, оскільки для зняття форсунок необхідного було зняти впускний колектор. 29.11.2023 року приблизно о 20 годині позивач з відповідачем поїхали до іншого автосервісу за форсунками. Згодом виявилось, що 4-та форсунка була не придатна до використання, а в 2-й щось сталось із стопорним кільцем. 2-гу форсунку було полагоджено на місці, а замість 4-ї відповідач знайшов вживану. Також не працювала 4-та котушка, замість якої відповідач знайшов вживану. Приблизно о 23 годині 30 хвилин відповідач та його співробітник почали збирати автомобіль. Спочатку було встановлено форсунки і потім було прикручено впускний колектор. Довго не могли знайти положення колектора, щоб він став на направляючі шпильки. Далі виникли проблеми з підключенням дротів, майстри не могли розібратись, які дроти слід підключати. Після встановлення колектора, було здійснено заміну свічок накалу. Коли було знято 4-ту свічку, вона була вся у бензині, навіть відсік для встановлення свічки був залитий бензином, але з цим нічого не було зроблено і нову свічку було вкручено. 30.11.2023 року приблизно о 01 годині 40 хвилин позивач забирав свій автомобіль після проведеного ремонту, однак при першому запуску двигуна, він не завівся, оскільки відповідачем було встановлено зламану котушку. Після заміни катушки позивач спробував завести автомобіль ще раз, але з одного з патрубків просочувалось дуже багато бензину (цей патрубок був погано затягнутий, з нього почав сочитись бензин, також з цього ж патрубку позивач бачив, як витікав бензин і капав на асфальт коли автомобіль горів), позивач одразу заглушив двигун, а з вихлопної труби йшов білий густий дим. Згодом відповідач затягнув патрубок краще, і при третій спробі запуску на холостому ході проблеми з просочуванням бензину не було. Двигун працював, однак було чутно нестандартний звук роботи двигуна, на що відповідач відповів, що це нормально. Позивач забрав свій транспортний засіб та прямував додому, але дорогою загорілась помилка «Check Engine», позивач відчув різкий запах бензину в салоні. Через кілька секунд було чутно «хлопок» з під капоту автомобіля. Позивачем було відкрито капот та виявлено полум`я, яке йшло з того самого патрубку, який першого разу був недозакручений, з нього просочувався бензин. Враховуючи проведення Відповідачем ремонтних робіт в автомобілі Позивача, є підстави вважати неналежним надання ремонтних послуг та послуг з обслуговування автомобіля, що призвели до завдання шкоди майну позивача. 30.11.2023 р. орієнтовно о 02. год. 29 хв. виникла пожежа автомобіля марки Volkswagen, модель СС, 2010 року випуску, сірого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою Київська обл., Білоцерківський р-н, м. Біла Церква, вул. Гайок. На місце пожежі було викликано працівників Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Дана подія підтверджується Актом про пожежу від 30.11.2023 року, складеним комісією у складі провідного інспектора відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області майора служби цивільного захисту Штики Б.Ю., провідного інспектора відділу запобігання НС Білоцерківського РУ ГУ ДСНС України у Київській області старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_1 . Враховуючи проведення ремонтних робіт відповідачем в паливній системі автомобіля позивача, є підстави вважати, що ремонтні роботи були проведені неналежної якості, що призвело до завдання власнику транспортного засобу матеріальної шкоди. З метою встановлення причин пожежі ОСОБА_1 звернувся до КНДЕКЦ МВС України. У висновку експертного дослідження N?ЕД-19/111-23/66246-ПТ від 01.01.2024 року експерт зазначив, що осередок пожежі знаходиться в передній частині автомобіля в зоні, яка включає в себе моторний відсік. В експертному дослідженні зазначено, що «під час огляду об`єкту дослідження, на металевих елементах обладнання (впускного тракту від колектора до приймальної труби), які нагріваються до високих температур, наявні сліди розтікання та горіння рідин, а також зміни кольору металу до білуватого. Це свідчить про причетність тепла, отриманого від більш розігрітого предмета до виникнення пожежі. Таким чином, версія щодо виникнення пожежі від тепла, отриманого від більш розігрітого або розжареного предмета знаходить своє підтвердження (зображення 1.1 - 1.6, 2.1 - 2.27, 3.1 - 3.6 ілюстративної таблиці, що додається до висновку експертного дослідження)». Відповідно до даного експертного висновку, причиною виникнення пожежі є розгерметизація (нещільність з?єднання) паливопроводу з паливним насосом розповсюдженням в об`єм моторного відсіку горючої суміші з подальшим потраплянням її на систему випуску відпрацьованих газів двигуна (впускного тракту від колектора до приймальної труби) та її спалаху.

Крім того, з метою визначення розміру заподіяних збитків ОСОБА_1 звертався до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. У висновку експертного дослідження N?ЕД-19/111-23/66244-АВ від 22.12.2023 року зазначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ОСОБА_4 , внаслідок пошкодження автомобіля марки «Volkswagen» в результаті пожежі дорівнює ринковій вартості цього ж ТЗ у непошкодженому стані на момент настання події та становить: 319 077,20 грн.

Представник вважає, що наявні достатні правові підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах заявлених позовних вимог у сумі 319 077, 20 грн., оскільки невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилаючись на приписи ст. ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, просив суд постановити ухвалу, якою вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах заявлених позовних вимог, тобто в сумі 319 077, 20 грн.

Згідно з приписами ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи заявника, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства убачається, що застосування заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності особи, яка здійснює таку діяльність.

Утім, представником позивача не надано суду жодного документу, із якого би убачалася причетність відповідача до завдання позивачу матеріальної шкоди, а також не надано будь-якої інформації щодо банківських рахунків відповідача, на яких перебували би кошти, арешт на які він просить накласти.

Задоволення таких вимог представника позивача привело би до ситуації, коли відповідне судове рішення не могло би бути виконане внаслідок неефективного способу захисту. Заявлений вид забезпечення позову не є достатньо обґрунтованим.

За таких обставин у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити. Правових підстав для задоволення такої заяви у суду немає.

Заяву розглянуто з урахуванням обраного заявником способу захисту права на підставі поданих ним доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 259, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача адвоката Попеля Дмитра Володимировича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Білоцерківського міськрайонного

суду Київської області Владислав ЦУКУРОВ