Справа № 226/2010/24
Провадження №2-о/226/50/2024
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

07.08.2024 суддя Димитровського міського суду Донецької області Салькова В.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій просив визнати свого рідного брата ОСОБА_2 зниклим безвісті за особливих обставин (під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ на території Донецької області).

При цьому як на підставу подання заяви ОСОБА_1 посилається на те, що встановлення факту необхідне йому для можливості отримання відповідних соціальних виплат як рідному братові никлого безвісті за особливих обставин.

Розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, вважаю а необхідне відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст.293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст.315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно зі ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Визначаючи, чи пов`язується з установленням факту виникнення в заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст.1 ЦК України.

За змістом ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто, цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно в порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

У своїй заяві заявник просить встановити той факт, що його брат ОСОБА_2 зник безвісті за особливих обставин.

Щодо визнання фізичної особи зниклою безвісти слід зазначити, що особа, яка зникла безвісти це фізична особа, стосовно якої немає відомостей про її місцеперебування на момент подання заявником заяви про її розшук.

Згідно з ч.3 ст.43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою визначений ЦПК України. До встановлення факту відсутності особи у визначеному законом порядку вважається, що особа здійснює свої права та обов`язки.

Особа, яка зникла безвісти за особливих обставин це особа, яка зникла безвісти у зв`язку зі збройним конфліктом, воєнними діями, тимчасовою окупацією частини території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру.

Правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, визначається Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та іншими законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За деякою подібністю вказаних понять, визначених національним законодавством України, існують істотні відмінності у відповідних правових статусах. Зокрема, законодавством визначені різні способи їх набуття. Так, фізичну особу може бути визнано безвісно відсутньою лише в судовому порядку. У свою чергу, особа набуває статусу такої, що зникла безвісти, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до відповідного Реєстру.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», особа набуває статусу такої, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту внесення про неї відомостей, що містяться у заяві про факт зникнення, до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, у порядку, передбаченому вказаним Законом, та вважається такою, що зникла безвісти за особливих обставин, з моменту подання заявником заяви про факт зникнення особи. Особа вважається зниклою безвісти за особливих обставин до моменту припинення її розшуку у порядку, передбаченому Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин».

Надання особі статусу зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до цього Закону, не позбавляє її родичів або інших осіб права звернення до суду із заявою про визнання такої особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою у порядку, передбаченому законодавством (ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»).

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області в порядку окремого провадження з вимогою про встановлення факту саме зникнення безвісти особи, що, на відміну від визнання фізичної особи безвісно відсутньою, не є можливим у порядку окремого провадження, оскільки правовий механізм надання особі статусу зниклої безвісти регулюється Законом України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» та не передбачений нормами Глави 4 Розділу IV ЦПК України.

Тому, враховуючи вищевикладене, а також з огляду на вимоги діючого законодавства, у відкритті провадження слід відмовити з урахуванням вищевказаних обставин.

Керуючись вимогами ст.4,293,315,318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення до Дніпровського апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області.

Суддя: В.С. Салькова