Справа №303/887/24
2/303/118/24
Ряд. стат. звіту - 09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючого - судді Мирошниченко Ю.М.

з участю секретаря судових засідань Лукач К.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ЖБК «Смерічка» про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позов мотивований тим, що квартира АДРЕСА_1 була отримана позивачкою та її чоловіком 1982 року. Квартира була придбана після сплати за неї коштів до ЖБК «Смерічка». У 2009 вирішили подарувати квартиру доньці ОСОБА_4 , яка на той час вийшла заміж та проживала з ними. Вважали, що донька буде доглядати їх і проживати разом з ними. Однак відповідачка в серпні 2010 року полишила квартиру, а потім виїхала за межі України і з того часу жодного разу не приїжджала до батьків. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_5 . Позивачка проживає одна, сплачує квартплату та оплачує всі комунальні платежі, робить ремонт, доглядає за квартиру, яка фактично з юридичної точки зору їй не належить, що створює багато перешкод, оскільки різні установи та компанії для надання послуг з утримання будинку вимагають особистої присутності власника квартири. Донька ОСОБА_6 взагалі не утримує квартиру і не цікавиться нею, хоча і залишається зареєстрованою в ній. З огляду на це позивачка позбавлена можливості оформити субсидію, на яку має право.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали із зазначених в ньому обставин.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ЖБК «Смерічка» Луцьо В.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, підтвердив, що відповідачка ОСОБА_3 виїхала за кордон більше 12 років тому, де вона тепер невідомо.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, заслухавши покази свідків, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 04.05.1999 року ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Залуж Мукачівського району Закарпатської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 05.08.1983 року (а .с. 5).

З архівного витягу вбачається, що рішенням № 180 від 08.07.1982 року затверджено протокол № 6 від 02.07.1982 року загальних зборів ЖБК «Смерічка». Надано квартири в ЖБК «Смерічка» по АДРЕСА_3 і видати ордери: «2.54 гр. ОСОБА_5 слюсарю виробничого трикотажного об`єднання, склад сім`ї 5 чол., який проживає по АДРЕСА_4 у кооперативній квартирі площею 29 кв. м, трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_5 житловою площею 41 кв. м по АДРЕСА_3 (а. с. 12).

Відповідно до Ордеру № 16 від 08.07.1982 року ОСОБА_5 разом з сім`єю з 5 чоловік, отримав право на зайняття трьохкімнатної квартири АДРЕСА_6 (а. с. 6).

За договором дарування від 14.01.2010 року ОСОБА_5 подарував ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно з довідкою від 23.11.2023 року виданої ЖБК «Смерічка» ОСОБА_1 мешканка АДРЕСА_2 з 15.02.2012 року дійсно проживає одна (а. с. 13).

Цей факт в судовому засіданні підтвердили, допитані судом як свідки, сусіди позивачки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пенум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснив, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») (п. 14 Постанови).

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд враховує, що за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Таким чином, позивачка понад 10 років добросовісно, відкрито та безперервно володіє та користується квартирою АДРЕСА_1 , що відповідно до положення ч. 1 ст. 344 ЦК України свідчить про набуття нею права власності на цей об`єкт нерухомості за набувальною давністю. Позивачка на підтвердження своїх вимог щодо визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно квартиру, надала суду достатньо доказів, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 344, 388 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 13, 19, 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 04.05.1999 року Мукачівським МВ УМВС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: ЖБК «Смерічка», місцезнаходження м.Мукачево, вул.Набережна, 6Б/21.

Головуючий Юрій Мирошниченко