Справа № 526/1954/23
Провадження № 2/526/166/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Гадяч цивільну справу № 526/1954/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Лютенської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

06 червня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Лютенської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. про визнання права власності на спадкове майно.

14 червня 2023 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито.

08 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.

В судове засідання позивачі та третя особа подали заяви, в яких визнали позов та фактичні обставини справи.

Відповідач Лютенська сільська рада подала заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову, просить розглядати справу без участі представника.

Також сторони направили до суду заяви про розгляд справи без їх участі, тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 1958 року та були батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У 1965 році батьки збудували будинок у АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим Лютенською сільською радою було відкрито по господарський номер №779.

З виписки з погосподарської книги №8 Лютенської сільської ради, особовий рахунок № НОМЕР_1 , станом на 01.07.1990 року вбачається, що в будинку по АДРЕСА_1 , проживали: ОСОБА_4 голова колгоспного двору, члени колгоспного двору - ОСОБА_5 , 1937 р.н. - дружина, ОСОБА_1 ,1963 р. н. син, ОСОБА_2 , 1963 р.н. невістка, ОСОБА_3 , 1985 р.н. внук.

Будинок закінчено будівництвом до 05.08.1992 року, суспільна група господарства колгоспний двір.

Відповідно до статті 86 ЦК Української РСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Судом встановлено, що спірний житловий будинок був збудований у 1992 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Частиною 1 ст.123 ЦК УРСР 1963 року передбачалося, що розмір частки члена колгоспного двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Таким чином встановлено, що розмір частки членів вказаного колгоспного двору становить за ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1 / 5 частині за кожним.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарській книзі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 своє право власності в БТІ не оформили.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Тому ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 набули право власності по 1/5 частині на вказане домоволодіння.

Статтею 346 ч.1 п.11 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який пережив спадкодавця, діти спадкодавця та батьки.

Згідно ч.1 ст.1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лютенька Гадяцького району ОСОБА_5 померла.

Відповідно довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради на дату смерті ОСОБА_5 була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Разом з нею за даною адресою був зареєстрований її чоловік ОСОБА_4 .

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_4 - чоловік, на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований разом з нею і вважається таким, що прийняв спадщину і йому стало належати 2 / 5 частини вказаного домоволодіння.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Лютенька Гадяцького району ОСОБА_4 помер.

Відповідно довідки виконавчого комітету Лютенської сільської ради на дату смерті ОСОБА_4 був зареєстрований по АДРЕСА_1 один, інших зареєстрованих з ним на день смерті не значилось.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 спадщину за законом та за заповітом прийняв син спадкодавця ОСОБА_1 .

Відповідно даних технічного паспорту домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з: житлового будинку, позначеного на технічному паспорті літерою «А-1», сараю «Б», погреба «б», гаража «В», сараю «Г», літньої кухні «Д», гаража «Е», сараю «Є», огорожі під №1, колодязя питного № 2. Вартість домоволодіння по АДРЕСА_1 становить 234970 грн.

Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. позивачу ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадщини після смерті ОСОБА_4 в зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В даному випадку відмова нотаріуса у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з невизначеністю частки спадкодавця і є тим винятковим випадком, який змусив позивача звертатися до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст.331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року за № 1952-IV (зі змінами), встановлено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, так як судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що ОСОБА_1 є спадкоємцем на майно померлого батька, а також він та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками частини вказаного домоволодіння на яке відсутні правоустановчі документи.

Судові витрати покласти на позивачів.

Керуючись ст.ст. 16, 317, 321, 328, п.11 ч.1 ст. 346, 386, 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Лютенської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, що складається з 2 / 5 частини житлового будинку, позначеного на технічному паспорті літерою «А-1», сараю «Б», погреба «б», гаража «В», сараю «Г», літньої кухні «Д», гаража «Е», сараю «Є», огорожі під №1, колодязя питного № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилось після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнати за ним право власності на 1 / 5 частину вказаного домоволодіння, яке йому належить, але на яке відсутні правовстановлюючі документи. В цілому визнати за ним право власності на 3/5 частини вказаного домоволодіння.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1 / 5 частину житлового будинку, позначеного на технічному паспорті літерою «А-1», сараю «Б», погреба «б», гаража «В», сараю «Г», літньої кухні «Д», гаража «Е», сараю «Є», огорожі під №1, колодязя питного № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке їй належить, але на яке відсутні правовстановлюючі документи.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1 / 5 частину житлового будинку, позначеного на технічному паспорті літерою «А-1», сараю «Б», погреба «б», гаража «В», сараю «Г», літньої кухні «Д», гаража «Е», сараю «Є», огорожі під №1, колодязя питного № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке йому належить, але на яке відсутні правовстановлюючі документи.

Судові витрати покласти на позивачів.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_2 .

Позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_3 .

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_4 .

Відповідач Лютенська сільська рада, місцезнаходження вул. Дружби, 64, с. Лютенька, Миргородського району Полтавської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 21051160.

Третя особа - приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Ніна Миколаївна, місцезнаходження м.Гадяч, вул. Драгоманова, 37, Полтавської області.

Головуюча: Л. В. Максименко