Справа № 643/8040/23
Провадження № 2/643/364/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря судових засідань Ісоєва К.М., представника ОСОБА_1 адвоката Кайдашова В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою адвоката Кайдашова Віталія Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ

Зміст позовних вимог

Адвокат Кайдашов В.С. (представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (позивач), просить визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обчислювати з часу набрання рішенням суду законної сили.

Обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , дочкою якої є позивач. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, яке складається квартири АДРЕСА_1 (Квартира).

Позивач пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, через які позивач з 06.03.2022 по серпень 2023 року перебувала за кордоном, що унеможливлювало подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим має право на обов`язкову частку в спадщині.

09.08.2023, одразу після повернення в Україну, позивач звернулась до приватного нотаріуса Трубнікова С.О. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру, у чому їй було відмовлено.

Посилаючись на наведене, відсутність інших спадкоємців, практику ЄСПЛ, а також концепцію «легітимних очікувань», яка застосована зокрема в постанові Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 580/1300/22, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Основні процесуальні дії у справі

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трубнікова С.О. належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 54/2023, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Стислий виклад позиції сторін в ході судового провадження

Представник позивача у судовому засіданні 18.04.2024 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав клопотання, згідно з яким просив розглядати справу за відсутності Харківської міської ради.

Також представник відповідача надав відзив, згідно з яким просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні докази, що позивач намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у встановлений законом строк до нотаріуса з метою прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає її виїзд та подальше перебування за кордоном у зв`язку із воєнними діями в Україні, однак само по собі проживання за межами України не може вважатись поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до Консульського статуту України, затвердженого Указом Президента України від 02.04.1994 № 127/94, права та інтереси громадян України за кордоном захищають консульські установи України. Консул вчиняє нотаріальні дії, передбачені законодавством України. Порядок вчинення нотаріальних дій консулом визначається Законом України «Про нотаріат», цим Статутом, Положенням про порядок вчинення нотаріальних дій консулом, яке затверджується Міністерством юстиції України і Міністерством закордонних справ України, а також іншими актами законодавства України (ст. 44 Статуту). Доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивач не надав. З огляду на вищенаведене, безпідставними є доводи позивача про те, що її проживання за межами України є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки навіть у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у безпечному місці, позивач мала змогу звернутися до консульської установи України в країні її перебування.

Основні фактичні обставини та докази, на підставі яких вони встановлені

Судом витребувана копія спадкової справи № 54/2023, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О. після смерті ОСОБА_2 .

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харкові.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 09.08.2023 звернулась позивач. На підставі вказаної заяви нотаріусом заведена відповідна спадкова справа. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Згідно з Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_3 .

Відповідно до копії Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно із свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_4 від 26.01.1998 ОСОБА_2 належала на праві власності вказана вище Квартира.

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була зареєстрована за місцем проживання за адресою Квартири. Будь-які інші особи з нею зареєстровані не були.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.08.2023, винесеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Квартиру з підстав пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини.

Як вбачається з копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_5 , в ньому містяться штампи про виїзд позивача 06.03.2022 за межі України та повернення в Україну 06.08.2023.

Згідно із пенсійним посвідченням № НОМЕР_6 , позивач є інвалідом третьої групи безстроково по слуху.

Застосовне законодавство та релевантна судова практика

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЦПК України суд зобов`язаний керуватися завданням справедливого розгляду і вирішення цивільних справ, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів. Результат тлумачення приватно-правових норм, тобто діяльності зі з`ясування їхнього змісту (сенсу), має бути розумним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20, постанови Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.09.2022 у справі № 385/321/20, від 18.04.2022 у справі № 520/1185/16-ц, постанови Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 661/2532/17, від 11.08.2021 у справі № 723/826/19, від 13.08.2021 року в справі № 638/20102/16, від 16.06.2021 у справі № 554/4741/19).

Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»).

Позиція суду

З досліджених доказів вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 тривав у період з 25.12.2021 по 25.06.2022.

У вказаний період часу, а саме з 06.03.2022 по 06.08.2023, позивач перебувала за межами України.

Повернувшись до України, позивач вже через 3 дні, а саме 09.08.2023, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідач будь-яких доказів того, що він звертався до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини, які відкрилась після смерті ОСОБА_2 , суду не надав, на вказану обставину в обґрунтування заперечень проти позову не посилався.

Таким чином, доказів того, що відповідач вчиняв будь-які дії, які б свідчили про його інтерес до спадщини ОСОБА_2 , судом не отримано.

Ураховуючи наведене, доводи позивача та завдання справедливого розгляду даної справи, суд вважає за можливе визнати поважними причини, через які позивач пропустила строк для прийняття спадщини, та визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Оцінюючи доводи відповідача щодо наявності у позивача можливості звернутись до дипломатичних або консульських установ України за кордоном із заявою про прийняття спадщини, суд керується таким.

З паспорту позивача для виїзду за кордон вбачається, що протягом часу перебування за кордоном позивач змінювала місце проживання, що підтверджується штампом від 05.05.2022. Таким чином, доводи представника позивача відносно того, що позивач під час перебування за межами України не перебувала на одному місці, а змінювала місце проживання, підтверджуються даними її паспорту для виїзду за кордон. Також суд ураховує, що виїзд позивача за межі України не був заздалегідь запланованою дією, а відбувся спонтанно через повномасштабну військову агресію. У зв`язку з наведеним позивач не мала можливості заздалегідь планувати час свого перебування за межами України та була вимушена в екстреному порядку організовувати своє життя за кордоном, відносячись при цьому до особливо вразливих груп населення через безстрокову інвалідність по слуху.

Ураховуючи наведене, суд не може визнати доводи відповідача щодо можливості позивача звернути до консульських установ за межами України в якості обставини, яка свідчить про безумовну неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги та визначає позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю 3 місяці.

Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ) додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання даним рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 03.06.2024

Суддя Д.А. Крівцов