ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1074/24Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г. І.
Провадження № 22-ц/817/1013/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої- Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року, ухвалене суддею Зушман Г.І. у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2024 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося в суд із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 496823461 від 25.02.2020 року в розмірі 17189 грн., з яких 6000 грн - заборгованість по кредиту; 11198 грн - заборгованість за відсотками. Позов обгрунтовано тим, що 25.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 496823461 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 6000 грн. строком на 30 днів на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі.

Право грошової вимоги за указаним кредитним договором переходило тричі на підставі договорів факторингу: від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс»; від ТОВ «Таліон Плюс до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача - ТОВ «Юніт Капітал».

Так, згідно останнього договору факторингу від 14.02.2022 року № 14/02/2022-01, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 17189 грн. відповідно до реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу.

Відповідач не виконав належним чином взяте на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, тому ТОВ «Юніт Капітал» просило задовольнити позов.

Заочним рішенням Борщівського районного суду від 11 вересня 2024 року у задоволенні позову ТОВ "Юніт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Юніт Капітал» - адвокат Тараненко А.І. просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вказує, що предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахування додаткових угоди до нього), є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахування додаткових угоди до нього ) визначено, що під правом вимоги розуміється всі права грошових вимог Клієнта до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Таким чином, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020 та з урахування додаткових угод до нього) встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у Клієнта в майбутньому (майбутня вимога).

Але у зв`язку з тим, що кредитний договір № 496823461 від 25.02.2020 року був укладений в межах дії часових рамок Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідна грошова вимога не може вважатися такою, що виникла в майбутньому.

Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020 до Договору факторингу№ 28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ Таліон Плюс перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 16 586,00 грн.

Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ Таліон Плюс відбулося в межах чинності Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018.

Адвокат Тараненко А.І. вважає, що факт здійснення оплати не впливає на відступлення прав вимоги, оскільки відповідно до умов договорів факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Обставини справи.

25.02.2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №496823461 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, одноразового ідентифікатора US3N865F, згідно з умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 6000 грн строком на 20 днів від дати отримання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога».

Згідно п. 1.3 договору, на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0.01 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

Договір був вчинений в електронній формі, що відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.

Згідно заявки на отримання грошових коштів в кредит від 25.02.2020 року, номер карти 4149-62ХХ-ХХХХ-6242 був указаний відповідачем як рахунок для отримання кредитних коштів.

З платіжного доручення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» №3759-5e22-4bd9-a31f-07852258d9dc вбачається, що від 25.02.2020 року на карту 4149-62ХХ-ХХХХ-6242 було зараховано 6000 грн. В призначенні платежу зазначено: згідно договору №496823461 від 25.02.2020 року, ОСОБА_1 , код для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.

З довідки ПАТ КБ Приват Банк №06_1/2024 вбачається, що 25.02.2020 року на карту НОМЕР_1 було зараховано 6000 грн.

Згідно виписки з особового рахунка наданої ТОВ "Юніт Капітал" за Кредитним договором № 496823461, станом на 25.06.2024 року заборгованість за указаним договором не погашена і складає 17198 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом 6000 грн, прострочені відсотки 11198 грн.

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить: 16626 грн. з яких: 6000 грн. заборгованість за тілом; заборгованість за відсотками - 10626 грн.

28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, що стверджується договором факторингу.

28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. При цьому інші умови договору залишилися без змін.

31.12.2020 року між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладання залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.

31.12.2021 року сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022 року.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 496823461 де боржником є ОСОБА_1 в сумі 16586 грн, яка складається із 6000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 10586 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого клієнт відступив факторові зазначені у відповідних реєстрах права вимог, а фактор зобов`язувався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

В рамках укладеного договору факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено додаткові угоди.

Зокрема, згідно додаткових угод № 2 від 03.08.2021 року та № 3 від 30.12.2022 року сторони домовилися продовжити строк дії договору факторингу до 31.12.2022 року та до 30.12.2024 року включно.

Згідно витягу з Реєстру права вимоги №7 від 28.10.2021 року, клієнт ТОВ «Таліон Плюс» відступив факторові ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитним договором № 496823461, де боржником є ОСОБА_1 , в сумі 17198 грн, яка складається із 6000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 11198 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

14.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14/02/2022-01, згідно з умовами клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу 14/02/2022-01

від 14.02.2022 року, клієнт ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відступив факторові ТОВ «Юніт Капітал» право вимоги заборгованості за кредитним договором № 496823461, де боржником є ОСОБА_1 , в сумі 17198 грн, яка складається із 6000 грн. заборгованості за основною сумою боргу та 11198 грн заборгованості по відсоткам.

Указаний реєстр містить відтиск печаток клієнта та фактора та підписаний ними.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ТзОВ «Юніт Капітал» не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 496823461, оскільки кредитний договір був укладений 25.02.2020 року, а договір факторингу, за умовами якого попередньому фактору ТзОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018 року, тобто задовго до укладення кредитного договору. Крім того, судом констатовано, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28.11.2018 року, від 05.08.2020 року, від 14.02.2022 року. Також судом зазначено, що позивачем не подано доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кожним із кредитних договорів, що відповідно до положень статті 1082 ЦК зобов`язувало б ОСОБА_1 на здійснення платежів позивачу, розмір грошових вимог тощо. Отже, позивач не довів, що на момент пред`явлення цього позову боржник знав про свої зобов`язання перед фактором.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, зокрема, в частині відмови у задоволенні позову з підстав відсутності доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Інші зазначені судом підстави не можуть слугувати підставою для відмови у задоволенні позову, враховуючи наступні мотиви.

Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.

Відповідно до п. п. 5.3.3 договору факторингу № 28/1118-01від 28.11.2018 року фактор ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.

Таким чином, договором передбачено право ТОВ «Таліон Плюс» відступити право вимоги за кредитними договорами.

Відповідно до п. п.1.3. договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.

Розділом 2 вищезазначеного договору регламентовано порядок відступлення права вимоги: згідно п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.

Право вимоги від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло в день підписання реєстру № 88 - 08.07.2020 року тобто, під час чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, строк дії якого було продовжено додатковими угодами до 31.12.2022 року.

Тобто, первісне відступлення права вимоги за кредитом фактично відбулося після укладення кредитного договору 25.02.2020 року та настання строку виконання зобов`язання за ним, що відповідає вимогам ст. 1078 ЦК України.

Таким чином, висновок суду щодо відсутності доказів передачі прав вимоги за кредитним договором від кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до первісного фактора ТзОВ «Таліон Плюс» з тих підстав, що кредитний договір укладено через рік і два місяці після укладення першого договору факторингу та того, що право вимоги до відповідача не існувало на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 року, не відповідає обставинам справи та не грунтується на вимогах закону.

Також безпідставним є посилання суду першої інстанції як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог на те, що позивачем не було надано будь-яких доказів про направлення письмового повідомлення боржнику про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, оскільки боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку щодо відсутності у справі доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, як і за іншими договорами факторингу, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12-1гс21) зазначено, що:

47. Відповідно до глави 73 ЦК України правова природа факторингу полягає у наданні фактором (посередником) платної фінансової послуги клієнту. Зміст цієї послуги полягає у наданні (фінансуванні) фактором грошових коштів клієнту за плату. При цьому клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до боржника. Клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника в рахунок виконання свого зобов`язання з повернення отриманих коштів та здійснення оплати за надану фінансову послугу. Або клієнт може зобов`язатись відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання свого зобов`язання перед фактором, яке в майбутньому буде виконане клієнтом шляхом сплати факторові коштів, у тому числі за надану фінансову послугу.

48. Отже, договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом № 2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

У постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 викладено висновки, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2021 року № 905/306/17 виснувано, що чинне законодавство не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати оплати новим кредитором на користь первісного кредитора заборгованості та інших платежів відповідно до договору відступлення права вимоги. Така вимога визначена законом лише щодо договору факторингу (ст. 1077 ЦК) чи може встановлюватися сторонами в укладених ними договорах.

В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховним Судом зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012 тощо).

Розділом 3 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено фінансування та порядок розрахунків. Зокрема, пунктом 3.1.1 передбачено, що фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладання додаткової угоди. Згідно п. 3.1.2 фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом п`яти банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог, якщо інші умови сторони не погодили шляхом укладання додаткової угоди. Пунктом 3.1.3 передбачено, що фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у 13 розділі цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта.

Пунктами 2, 3 реєстру прав вимоги № 88 від 08.07.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року від ТОВ «Манівео» до ТОВ «Таліон Плюс» сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог становить 10% від основної суми заборгованості (тіла кредиту) та складає 2 096843,85 грн. Визначено, що сума фінансування за цим реєстром прав вимоги підлягає сплаті фактором у чотири етапи до 20 числа кожного календарного місяця. Кожний платіж повинен бути не менше 25 % від суми фінансування.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, тому колегія суддів вважає, що у зв`язку саме з цією обставиною позивачем не доведено факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» а наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «Юніт Капітал».

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що рішення Борщівського районного суду від 11.09.2024 року слід змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Судові витрати, понесені сторонами у звязку з апеляційним розглядом справи, покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт Капітал" - задовольнити частково.

Рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2024 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанову суду апеляційної інстанції складено 20 грудня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.