ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/12650/24

Провадження № 22-ц/4820/1521/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Заворотна А. В.,

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2024 року (суддя Чевилюк З. А.) у справі за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

07 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

20 червня 2024 року ОСОБА_3 до подання позову подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом заборони відчуження та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), що перебуває у власності ОСОБА_1 , транспортні засоби марки: «Volkswagen Touareg» номер шасі НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4 ; «Volkswagen Touareg» номер шасі НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 ; «BMW X5» номер шасі НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 ; «BMW 520D» номер шасі НОМЕР_4 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 ; «Nissan Qashqai» номер шасі НОМЕР_5 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_8 ; «BMW Х6» номер шасі НОМЕР_6 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_9 ; «BMW 525D» номер шасі НОМЕР_7 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_10 . В обґрунтування заяви зазначала, що під час шлюбу з ОСОБА_1 за спільні кошти придбали чотири об`єкти нерухомого майна та вказані транспортні засоби вартістю близько 280000 доларів США, накопичили грошові заощадження в сумі 200000 доларів США, які були викрадені ОСОБА_1 . Має намір подати позов про поділ майна подружжя (1/2 частки вартістю 8812874, 63 грн), стягнення з ОСОБА_1 привласнених заощаджень в розмірі 8108000 грн, витребування та поділ транспортних засобів. Будь-якого іншого майна для забезпечення її майнових вимог, крім квартири по АДРЕСА_2 (оціночна вартість 1497399,19 грн) у ОСОБА_1 немає. Вважає, що накладення арешту на транспортні засоби стане перешкодою для вчинення дій щодо подальшого їх відчуження, що може унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2024 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено відчужувати та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,9 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01), що перебуває у власності ОСОБА_1 . У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви, в апеляційній скарзі просить її скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду. Суд не взяв до уваги факт придбання вказаних транспортних засобів під час шлюбу за спільні кошти, їх відчуження ОСОБА_1 без її згоди, викрадення ОСОБА_1 спільних заощаджень у сумі 200000 доларів США. Стверджує про намір подати до суду позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на частину об`єкта незавершеного будівництва, земельної ділянки та двох квартир, оціночною вартістю 3137274,62 грн. Крім того, ОСОБА_1 порушив її права як власника 7 транспортних засобів, які відчужив без її згоди, тому позов про витребування транспортних засобів з чужого незаконного володіння та подальшого їх поділу є належним способом захисту її прав. Позовні вимоги про стягнення частини спільних заощаджень у розмірі 100000 доларів США, компенсації отриманих від підприємницької діяльності коштів у сумі 100000 доларів США також будуть заявлені до ОСОБА_1 . Отже загальна ціна позову, який буде поданий після подання заяви про забезпечення позову, складає 16920874,63 грн. У ОСОБА_1 на праві власності є лише квартира АДРЕСА_1 , оціночна вартість якої складає 1497399,19 грн, що не співрозмірно з розміром майбутніх позовних вимог. У разі відмови в забезпеченні позову частина позовних вимог не буде забезпечена, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову. Вважає, що наявні правові підстави для накладення арешту на транспортні засоби, оскільки їх нові власники можуть вчиняти будь-які дії щодо них, в тому числі відчужувати третім особам. Застосування заходів забезпечення та накладення арешту на автомобілі є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя.

Ухвала в частині задоволення заяви не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_11 подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 і 2 статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що свої аргументи представник ОСОБА_3 виклав в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за можливе слухати справу за його відсутності і виходить з того, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, не відкладаючи розгляду справи, оскільки основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасника справи або його представника, а неможливість вирішення заяви у відповідному судовому засіданні.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову суд мотивував тим, що заявниця не обґрунтувала і не підтвердила належними доказами наявність підстав для забезпечення позову.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

На підставі частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Верховний Суд у постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 320/3560/18 дійшов висновку, що під час вирішення питання про забезпечення позову суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на майно.

У провадженні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 подала до пред`явлення зустрічного позову до суду.

У виділених матеріалах справи відсутні відомості про придбання і відчуження ОСОБА_1 транспортних засобів марки: «Volkswagen Touareg» номер шасі НОМЕР_1 , «Volkswagen Touareg» номер шасі НОМЕР_2 , «BMW X5» номер шасі НОМЕР_3 , «BMW 520D» номер шасі НОМЕР_4 , «Nissan Qashqai» номер шасі НОМЕР_5 , «BMW Х6» номер шасі НОМЕР_6 , «BMW 525D» номер шасі НОМЕР_7 .

Заявниця зазначає, що на теперішній час власниками автомобілів є інші фізичні особи.

Апеляційний суд вважає, що будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона мала намір звернутися, не наведено.

Апеляційна скарга ОСОБА_3 не містить посилання на докази, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення її позову або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних її прав або інтересів.

У зв`язку з наведеним вище апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування ухвали, суд не допустив.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновку суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини у пункті 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, а тому підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 червня 2024 року в частині відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта