Головуючий у суді першої інстанції: Мазур Ю.Ю.
У Х В А Л А

24 липня 2024 року

місто Київ

справа № 752/11989/20

провадження№22-ц/824/13505/2024

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Шкоріної О.І., вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 ,поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови правління Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Бородай Олексія Миколайовича, Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Голови правління АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Бородай О.М., ДП «Київський облавтодор» АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Скасувано наказ тимчасово виконуючого обов`язки Голови правління АТ«Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Бородая О.М. № 99-К від 19.05.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора дочірнього підприємства «Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора ДП«Київський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Стягнуто з АТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній місячний заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 22000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 18 червня 2024 року через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, до якої не додані докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Також 18 червня 2024 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу з доданими доказами надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи.

Подані апеляційній скарги є ідентичними за змістом, відтак такі слід розглядати їх як одну.

Разом з тим, подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційна скарга не відповідає вимогам п.5 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, а саме: не містить обґрунтування в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо).

Таким чином, апелянту необхідно усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: привести апеляційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року у відповідність до вимог п. 5 ч.2 ст.356 ЦПК України.

Одночасно в апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить звільнити позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п.п.2 ч.1, ч.2 ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що таке не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення, розстрочення сплати судового збору на певний строк або звільнення від сплати такого є правом суду, а не обов`язком.

Так, згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, що позивач в даній справі є військовослужбовцем.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, необхідно врахувати майновий стан сторони.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення, розстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Будь - яких доказів, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору суду не надано, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Довідка військової частини НОМЕР_1 МОУ №699 від 19 лютого 2024 року, яку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду, без доведення неможливості сплати судового збору через скрутний матеріальний стан, не дає підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі п.п.2 ч.1, ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, апеляційна скарга не може бути прийнята Київським апеляційним судом до провадження, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України, а саме особою, яка подала апеляційну скаргу не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - тільки у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже позивач не звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення, яке ухвалене за результатами розгляду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такий висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18.

Від зазначеного правового висновку ні об`єднана палата Верховного Суду, ні Велика Палата Верховного Суду не відступили.

Статтею 2 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується судовий збір 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Апеляційна скарга подана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в електронній формі через підсистему "Електронний суд", у зв`язку з чим ставка судового збору обчислюється із застосуванням коефіцієнта 0,8.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1008,96 грн. (840,80 грн. х 150% х 0,8).

Враховуючи викладене, апелянт повинен сплатити судовий збір в розмірі 1008,96 грн. на реквізити Київського апеляційного суду: ГУК м. Києва у Солом`янському районі 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача: UA 0026010; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходу бюджету 22030101 призначення платежу: судовий збір за апеляційною скаргою на рішення суду від ____ у справі унікальний №____ , ((ПІБ) чи назва установи, організації), Київський апеляційний суд, адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, буд.2-а.

Платіжний документ про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, необхідно надати апеляційному суду.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а скаржнику - надати строк для усунення недоліку, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. ст.185, 357 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 4 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови правління Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Бородай Олексія Миколайовича, Дочірнього підприємства «Київський облавтодор» Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху, надати строк для усунення зазначеного недоліку протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Попередити ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна