Справа № 481/27/18
Провадж.№ 2/481/220/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.07.2024 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Вжещ С.І.,

за участю секретаря судових засідань Юхименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новий Буг цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 року представник ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з цивільним позовом, за яким просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 суму боргу за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року у сумі 51968,18 гривень, а також судовий збір.

Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.05.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан карткового рахунку та про здійснені операції по картрахункам. Позивач свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим, станом на 30.11.2017 року відповідач має заборгованість у розмірі 51968,18 грн., яка складається з наступного: 1759,47 грн. заборгованість за кредитом; 44376,03 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2881,81 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2450,87 грн. штраф (процентна складова).

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передані до провадження судді Вжещ С.І.

22.01.2018 року ухвалою судді Новобузького районного суду відкрито провадження по даній справі та призначено справу до підготовчого судового засідання.

22.03.2018 року закрите підготовче провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а справа призначена до судового розгляду по суті, суддею одноособово на 08.30 годину 11.04.2018 року.

Заочним рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року по справі № 481/27/18 позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року у розмірі 51968,18 гривень та судові витрати в розмірі 1762 гривні.

19.03.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла заява від відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 481/27/18 від 11.04.2018 року, в якій відповідачка просила скасувати заочне рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 11.04.2018 року по справі № 481/27/18 за позовною заявою ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на її користь судові витрати.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 19.03.2024 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І.

20.03.2024 року ухвалою судді заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання по розгляду вказаної заяви на 10.04.2024 року о 13:30 год.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 481/27/18 за позовною заявою ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Скасовано заочне рішення від 11.04.2018 року по цивільній справі за № 481/27/18 за позовною заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23.05.2024 року о 10:00 год.

13.05.2024 року від представника позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій зазначено, що АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку, згідно рішення банку, відносно клієнта, здійснено перегляд кредитної заборгованості, відмінені штрафи, комісія та частково відсотки за минулі періоди, в зв`язку з чим зменшений розмір позовних вимог. Станом на 11.04.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 30.05.2011 року становить 7843,70 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1759,47 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 6084,23 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

17.05.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника. Роздруківка Правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювались самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому його не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору та відповідальність за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Матеріали справи не містять посилання на тип процентної ставки, застосованої Банком, позивачем не надано доказів узгодження сторонами змінюваної процентної ставки, порядку та періодичності її зміни, порядку розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу, інших вимог, передбачених законом для застосування змінюваної процентної ставки. Банк не надав суду жодного належного доказу узгодження сторонами процентної ставки та підстав її підвищення, не надано жодного доказу сповіщення відповідача про збільшення процентної ставки, що є прямим порушенням вимог ст. 1056-1 ЦК України. Банком не доведено факту укладення кредитного договору в належній формі та узгодження його істотних умов, таких як: відсотки за користування кредитом, та їх розмір; штрафи та їх розмір, а відповідно, такий договір в силу ч.2 ст.1055 ЦК України є нікчемним, а отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованих ним відсотків у розмірі 44376,03 грн., пені у розмірі 2881,81 грн., та штрафів у розмірах 500,00 фіксована частина та 2450,87 грн. процентна складова.

23.05.2024 року ухвалою суду витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» оригінали документів (або належним чином завірені їх копії): анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанка, складеної ОСОБА_1 30.05.2011; довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 30.05.2011; виписки по особовому рахунку відкритому за заявою ОСОБА_1 від 30.05.2011; довідки про строк дії картки «кредитка Універсальна» 55 днів виданої ОСОБА_1 , докази перевипуску картки та у цьому разі отримання її відповідачем. У зв`язку з витребуванням доказів, відкладено судовий розгляд до 10:00 год. 10.06.2024 року.

Ухвалою судді від 23.05.2024 року у справі здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження та заміну судового засідання для розгляду справи по суті підготовчим судовим засіданням. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, котре призначене на 10:00 год. 10.06.2024 року.

Ухвалою суду від 25.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі і призначено її до судового розгляду по суті, суддею одноособово на 11.07.2024 року о 11:00 год.

11.07.2024 року судовий розгляд не відбувся у звязку з відсутністю енергопостачання та відкладений до 19.07.2024 о 10.30 год.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовом останній направив до суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судові засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У відзиві на позовну заяву просила справу слухати без її участі.

Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.05.2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.6).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Звертаючись до суду позивач просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість за відсоткам, посилаючись на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті (www.privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

До позовної заяви позивачем додано копію анкети-заяви клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 ; довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду; розрахунок заборгованості за договором б/н від 30.05.2011 року, станом на 30.11.2017 року; копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг, довідку про видані кредитні картки; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки; виписку за договором про рух коштів за період з 01.01.1999 - 09.06.2024.

Довідкою АТ КБ «ПриватБанк» підтверджується, що ОСОБА_1 видані кредитні картки 30.05.2011 - № НОМЕР_1 , терміном дії до 04/15; 31.07.2014 -№ 814978, терміном дії до 07/18; 10.10.2014 - № 814978, терміном дії до 07/18.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) 30.05.2011 здійснено старт карткового рахунку № НОМЕР_1 .

При цьому, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписаний відповідачем, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розумів відповідач, ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.

У анкеті-заяві клієнта фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка підписана ОСОБА_1 , відсутні умови щодо сплати відсотків за користування кредитом, а саме: розмір і порядок нарахування, тобто сторони у розумінні цивільного законодавства не погодили розмір та підстави стягнення відсотків. У вказаній анкеті-заяві зазначено лише анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан.

Суд вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві погодженої домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує обставин, викладених в позовній заяві щодо відсотків.

В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 383/1264/19 зазначено, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не було надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору, про встановлення розміру відсотків за користування кредитом.

З викладеного вбачається, що відповідачем умови кредитного договору щодо сплати процентів за користування кредитом не погоджені, тому вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за відсотками у розмірі 6084,23 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту суд вважає за необхідне зазначити таке.

Випискою про рух коштів підтверджується, що відповідач користувався кредитними коштами шляхом їх зняття з кредитної картки, здійснював платежі, розраховувався в магазинах та ресторанах, а також поповнював картку.

Відповідач обставини видачі кредитних карток, встановлення ліміту, користування вказаними картками та кредитними коштами не спростував.

Суд звертає увагу на те, що у відзиві відповідач обставин отримання кредитних коштів також не заперечує.

Також суд зазначає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором б/н від 30.05.2011 року, станом на 30.11.2017 року відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту складає 1759,47 грн відповідачем не спростовано, власного контр розрахунку не надано.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, враховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому АТ КБ «ПриватБанк» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Доводи щодо не надання позивачем належних та допустимих доказів, суд відхиляє, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Вказані висновки відповідають позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18-ц.

Оскільки АТ КБ «ПриватБанк» довело відкриття ОСОБА_1 карткового рахунку, видачу кредитних карток, при цьому відповідачем вказані обставини не заперечуються, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту підлягають задоволенню, оскільки фактичне використання відповідачем кредитних коштів і наявність заборгованості у відповідному розмірі, підтверджується належними доказами по справі, не спростовується відповідачем.

Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н у розмірі 1759 (одної тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 47 копійок, яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та витрати по сплаті судового збору у розмірі 395 (триста дев`яносто п`ять) гривень 22 копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлений 22.07.2024 року.

Суддя С.І. Вжещ