ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 липня 2024 року

м. Харків

справа № 645/1439/24

провадження № 22-ц/818/1934/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Львової С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, Кулиничівської селищної ради, Харківської обласної ради, Державної податкової служби, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 березня 2024 року, постановлену суддею Алтуховою О.Ю.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, Кулиничівської селищної ради, Харківської обласної ради, Державної податкової служби України, Державної казначейської служби України, як цивільний позов у кримінальних провадженнях № 0000624 від 14.07.2022 року, № 0000016 від 13.02.2014 року, № 0000155 від 01.02.2028 року, № 0002683 та просять суд:

1. припинити досудове слідство, злочини проти правосуддя та основоположних свобод і прав людини, терміново забезпечивши судове розслідування дискримінації, залишення в небезпеці, катування, протиправного утримання, використання та залякування заручників, повалення конституційного ладу, грабежу шляхом допиту осіб, яких ми перелічили як утримувачів заручників і майна, грабіжників, свідків, заручників;

2. оголосити та роз`яснити потерпілим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , його дружині та дитині (дітям), що вони:

2.1. є люди, а не фізичні особи, право на інформацію яких порушується навмисно задля посилення шахрайства, дискримінації, катування, залишення в небезпеці, грабежу їх та їхніх родичів;

2.2. залишаються в небезпеці задля шахрайства, вимагання коштів, грабежу, злочинів проти правосуддя, протиправного утримання, використання, катування заручників їхніх родичів;

2.3. обманюються, залякуються та залишаються в небезпеці посадовими (службовими) особами підприємств платників податків, які зобов`язані захищати та стверджувати права людини;

3. зобов`язати відповідачів припинити:

3.1. створення та використання протиправних документів;

3.2. обман, залякування та протиправне використання заручників;

3.3. приховання інформації, майна;

3.4. порушення доступу заручників і нас до правосуддя, інформації, ресурсів, майна;

3.5. приниження гідності, честі: заручників, наших і наших родичів;

4. зобов`язати посадових (службових) осіб корпорації УКРАЇНА Відповідачів - пояснити та обґрунтувати в судовому засіданні нам і заручникам підстави повалення конституційного ладу, залишення в небезпеці, катування, залякування, обман, протиправне утримання та використання заручників задля грабежу та катування ОСОБА_6 , нас, родичів: наших, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;

5. допитати в судовому засіданні заручників ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), їх утримувачів та обманщиків: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (ідент. номер платника податків: НОМЕР_1 ), ОСОБА_9 (матір ОСОБА_8 , бабцю ОСОБА_4 ), ОСОБА_10 , 1968 р. н., ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про дискримінацію, приниження гідності, створення та використання завідомо протиправних документів, катування, залишення в небезпеці, шахрайство, протиправне вимагання майна, грошей; обмеження свобод, прав, протиправні затримання, приховання примушень і замахів на життя Позивачів з боку посадових осіб: МВС України, ДПІ України, ДПС України, НВП «ВОСТОК» - ТОВ, ЗАТ «Харківдерев», НВО ТОВ «Укрстандарт», комунальних підприємств, судів, опікунських рад Основ`янського (Червонозаводського), Немишлянського районів м. Харкова, Харківського району Харківської області, голів м. Мерефи, депутаток і секретарів виконкому смт. Кулиничі Харківського району Харківської області: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (підприємства житлово-комунального господарства Червонозаводського, Немишлянського районів м. Харкова, Харківського району Харківської області, ДПІ Червонозаводського району м. Харкова, КБ «Приватбанк» після оголошення статусу людини та повідомлення про грабіж, катування та протиправне утримання заручників протиправно утворили заборгованість, залякали притягненням до кримінальної відповідальності, припиненням доступу до ресурсів та примусовим стягненням вигаданої заборгованості з Позивача 1, з хворих, дискримінованих інвалідів (А.В. Бойка, ОСОБА_7 , ОСОБА_3 ), а також з ОСОБА_5 , таким чином примусивши останніх до спільного приховання, використання: протиправного утримання заручників, грабежу, шахрайства (придбання та продажу нерухомості, майна та ресурсів, що викрадені та, можливо, викрадаються з підприємств, що кредитовані нами, ОСОБА_6 ));

6. врахувати, що шахрайство та дискримінація підтверджуються:

6.1. заявами вбитого 09.05.2014 ОСОБА_6 в судових засіданнях, прокуратурі, міліції, де він допитувався та розслідував злочини посадових (службових) осіб Відповідачів спільно з нами;

6.2. протиправним створенням, придбанням та використанням документів, зокрема незаконного, протиправного рішення від 14.05.2001 Червонозаводського районного суду м. Харкова за справою №2/4-1643, яке було проголошено таємно від Позивача 1 та його родичів та яким приховано низку особливо кваліфікованих злочинів, а також використанням заручників (2001 року ОСОБА_6 , ми, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та інші вимагали від прокурорів Червонозаводського району м. Харкова, зокрема від ОСОБА_21 , звільнити заручницю ОСОБА_4 , яку 2015 року протиправно допитав нібито за заявою від 02.04.2015 прокурор ОСОБА_22 , порушуючи ч. 3 ст. 214 КПК України;

7. врахувати, що внаслідок обману та залякування військова адміністрація Харківської області протиправно використала інваліда дитинства за психічним захворюванням заручника ОСОБА_3 у війні на сході України, після чого останній погрожував нам вбивством, заявляючи, що він і його друзі набули такого досвіду на війні, а прокурор ОСОБА_23 та слідчі судді в судових засіданнях перешкоджали нам побачити ОСОБА_3 , припинити обман, залякування, незаконне використання його, тобто не припинили грабіж нас, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кредитованих нами підприємств, не припинили, а посилили кримінальні порушення прав: наших і родичів ОСОБА_6 - на гідність, інформацію, безпеку, майно, ресурси;

8. дати юридичну оцінку діям військової адміністрації Харківської області, міліції та ОСОБА_24 опікунки ОСОБА_3 - щодо використання інваліда дитинства за психічним захворюванням на війні;

9. дати юридичну оцінку діям осіб, що вчинили удавані угоди з недієздатним ОСОБА_3 щодо придбання в нього гаражу, квартири та майна пограбованих підприємств;

10. допитати в судовому засіданні свідків приховання та протиправного використання замахів на життя, травмування Позивача 1, захоплення, протиправного використання, утримання, залишенні в небезпеці заручників, ОСОБА_6 , підприємств та іншої нерухомості, зокрема житлової площі, а також особистих носіїв інформації, особистого майна інваліда Позивача 1:

- ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ;

- лікарів, що наразі працюють: ОСОБА_26 (тел. НОМЕР_5 ), ОСОБА_27 (тел. НОМЕР_6 );

11. врахувати, що слідчі Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в місті Полтаві (вул. Соборності, 37, м. Полтава, 36014; ) приховують злочини, викладені нами в наших заявах, а злочини останніх не розслідують слідчі поліції м. Харкова;

12. узяти до уваги, що на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3, п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (Документ 3674-VI, чинний, поточна редакція Редакція від 18.10.2023, підстава - 3200-IX; https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3674-17#Text) ми звільнені від сплати судового збору;

13. при розгляді цієї позовної заяви застосувати норми Європейської Конвенції, спрямовані на забезпечення судового захисту наших прав і свобод, а саме: ст. 6 (право на справедливий суд) і ст. 13 (право на ефективний спосіб правового захисту);

14. узяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини за справами "Васильчук проти України", "Аднаралов проти України", "Ісмайлов проти України" та інші, якими було встановлено численні порушення з боку України ст. ст. 3, 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод у її процесуальному аспекті, у зв`язку з неефективністю розслідування правоохоронними органами скарг і заяв громадян і людей України;

15. провести судове засідання в режимі відео конференції з Первомайським міськрайонним судом Харківської області;

16. витребувати відомості про правонаступництво Відповідача 3.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 березня 2024 року у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Харківської обласної прокуратури, Кулиничівської селищної ради, Харківської обласної ради, Державної податкової служби України відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_28 просить ухвалу суду першої інстанції змінити, дотримуючись принципів законності, розумності та доцільності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що ухвала суду є незаконно та необгрунтованою.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту своїх прав, шляхом звернення до суду в порядку цивільного, а не кримінального судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідностатті 124 Конституції України,правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно достатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття суд, встановлений законом, включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням уКонституції Українипринципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до частини першоїстаті 19 ЦПК України,суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, передбачені в ч. 1 ст. 19 ЦПК України, тобто суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, окрім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 1 Кримінально-процесуального кодексу України призначенням цього Кодексу є визначення порядку провадження у кримінальних справах.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У параграфі 1 глави 26 розділу ІІІ КПК України встановлено порядок та умови оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

У рішенні Конституційного суду України від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу - підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

За таких обставин зазначені позовні вимоги ОСОБА_1 не є такими, що мають розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина