УХВАЛА

07 червня 2024 року

м. Київ

справа № 358/1501/15-ц

провадження № 61-8150во24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Заочним рішенням Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області

від 17 грудня 2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

18 квітня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області

від 21 жовтня 2015 року у цій справі та рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі № 2-917/11 за позовом ОСОБА_2 до Медвинської сільської ради Богуславського району про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року у справі № 2-917/11, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами відмовлено.

Крім того, роз`яснено ОСОБА_2 , що підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року (справа № 358/1501/15-ц) у справі

№ 2-917/11 відсутні.

Постановою Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 2-917/11 касаційна скарга ОСОБА_1 задоволена. Ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 06 липня 2020 року роз`єднано вимоги, викладені в заяві ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Богуславського районного суду Київської області від 17 листопада 2011 року у справі № 2-917/11 та заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 21 жовтня 2015 року

у справі № 358/1501/15-ц, у самостійні провадження.

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 12 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 від 18 квітня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 21 жовтня 2015 року - визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ухвалу Богуславського районного суду Київської області від 12 серпня 2020 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розпорядженням в. о. голови Богуславського районного суду Київської області

від 11 серпня 2021 року справу № 358/1501/15-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами передано до найбільш територіально наближеного суду - Миронівського районного суду Київської області, оскільки неможливо обрати суддю для розгляду даної справи.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року залишено без змін.

08 травня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав заяву про перегляд за виключними обставинами ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року у справі № 358/1501/15-ц (провадження

№ 61-6884во24).

04 червня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 року за виключними обставинами.

У вказаній заяві ОСОБА_1 просить:

1) скасувати ухвалу Верховного Суду від 14 травня 2024 року;

2) поновити строк на оскарження постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року, постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року у справі № 358/1501/15-ц по заяві від 07 травня 2024 року за виключними обставинами і відкрити провадження.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про її повернення з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Частинами першою та другою статті 425 ЦПК України встановлено, що заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.

Відповідно до зазначених вимог закону переглянуті за виключними обставинами можуть бути лише ті рішення суду касаційної інстанції, якими судове рішення було змінено або ухвалено нове судове рішення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що судові рішення, у яких вирішені процедурні питання, пов`язані з рухом справи, не є предметом перегляду за виключними обставинами (постанови Великої Палати Верховного Суду

від 20 березня 2018 року у справі № 2-3435/11 (провадження № 14-12звц18),

від 17 квітня 2018 року у справі № 2-1178/11 (провадження № 14-10свц18),

від 17 квітня 2018 року у справі № 235/2573/13-ц (провадження № 14-3звц18)

від 17 квітня 2018 року № 243/2748/16-ц (провадження № 14-26свц18), від 15 травня 2018 року у справі № 0529/5417/2012, від 22 січня 2019 року у справі

№ 2-4646/11(провадження № 14-7свц18)).

Ухвалами, якими закінчено розгляд справи, є: ухвали суду першої інстанції про (1) закриття провадження у справі, (2) залишення заяви без розгляду, (3) відмову у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, (4) скасування рішення третейського суду, (5) видачу виконавчого листа, (6) відмову у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду; ухвали суду апеляційної чи касаційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду (постанови Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 127/2-н-439/09 (провадження

№ 61-18192св18), від 06 березня 2020 року у справі № 1121/1717/12-ц (провадження № 61-22788св19), від 11 листопада 2020 року у справі № 461/11703/15-ц (провадження № 61-2382св20)).

ОСОБА_1 вже використав своє право на касаційне оскарження ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, які постановою Верховного Суду від 12 квітня 2024 року залишені без змін.

Ухвала Верховного Суду від 14 травня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Миронівського районного суду Київської області від 07 червня 2022 року, постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року та постанови Верховного Суду від 12 квітня 2024 року у справі № 358/1501/15-ц не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, відповідно Верховний Суд не є судом, який у розумінні приписів ЦПК України ухвалив своє рішення, яким закінчено розгляд справи.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 року підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 259, 423, 425 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами ухвали Верховного Суду від 14 травня 2024 рокуу справі № 358/1501/15-ц повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць