Справа №375/1064/22
Провадження №2/375/63/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 квітня 2024 року смт Рокитне

Рокитнянський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Штифорук О.В.,

за участю секретаря - Юрченко Л.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 ), до ОСОБА_3 ; третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 (в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів.

Позовна заява обґрунтована тим, що відповідповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськорайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1574, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, мати дитини - ОСОБА_3 та батько - ОСОБА_4 ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини .

Ухвалою суду від 24.04.2023 року відкрито загальне провадження у вказаній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2023 року продовжено строк підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 19.12.2023 року було виключено з числа відповідачів ОСОБА_4 , закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторона позивача не з`явилася. Натомість, представник позивача ОСОБА_5 подав клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтрмує у повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з?явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від неї не надходило, правом на надання відзиву не скористалася.

Представники третіх осіб: орган опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області подали клопотання про розгляд справи у їхній відсутності.

Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками в свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 виданого від 16.10.2015 вказані батько - ОСОБА_4 та мати - ОСОБА_3 .

З липня 2019 року по даний час дитина проживає в сім`ї та виховується позивачкою ОСОБА_1 , відвідує дошкільний навчальний заклад в с. Синява Рокитнянсьої селищної ОТГ Білоцерківського району Київської області, що підтверджується довідкою Синявського закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Білочка" №1 від 21.06.2022.

Відповідач проживає в іншому населеному пункті, з дитиною не спілкується, не приймає участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні.

Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Київсько області від 23.06.2022 № 41 року дитину ОСОБА_2 тимчасово влаштовано в сім`ю ОСОБА_6 .

Довідкою КНП "Рокитнянський центр первинної медико-санітарної допомоги" від 22.06.2022 року доводиться, що про забезпечення здоров`я ОСОБА_7 останнім часом опікується ОСОБА_1 , мати участі у догляді дитини не приймає.

Рішенням Рокитнянської селищної ради Київської області від 22.06.2023 № 246 затверджено висновок органу опіки та піклування в якому члени комісії одноголосно підтримали пропозицію вважати за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітнього сина.

З висновку служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 23.05.2023 № 236 встановлено, що відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання ОСОБА_1 створила належні умови для виховання та розвитку дитини, вона в змозі забезпечити матеріальний, фізичний та духовний розвиток хлопчика. Особисті стосунки між ними побудовані на взаємоповазі та любові один до одного. Згідно медичного висновку ОСОБА_1 не має протипоказань для того, щоб бути опікуном, не судима, батьківських прав не позбавлялася. ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Білоцерківського об`єднаного управління ПФУ та отримує пенсію за віком у сумі 2520 грн./міс. ОСОБА_1 пройшла курс підготовки кандидатів в опікуни, що підтверджується довідкою Київського обласного центру соціальних служб від 17.03.2023 №58. Тому, служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та таким, що відповідає інтересам дитини.

Як пояснила позивач в позовній заяві звернення до суду з заявленим позовом є метою захисту дитини в правовому полі та можливості його опікувати на законному рівні, оскільки відповідач життям дитини не цікавиться, матеріально не допомагає.

Позивачем надано належні та допустимі докази, які підтверджують винну поведінку відповідача щодо невиконання своїх батьківських обов`язків.

Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя, та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини.

Таким чином, врахувавши конкретні обставини справи, якнайкращі інтереси дитини, а також те, що відповідач фактично не виконував свої батьківські обов`язки у період, коли дитина лишилася матері, суд дійшов висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Згідно ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Разом з тим, згідно з положеннями статті 58 ЦК України над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, встановлюється опіка.

Статтею 243 Сімейного кодексу України (далі - СК України) також передбачено, що опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до частини 2 статті 244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з частиною 4 статті 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Відповідно до частини 3 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Суд враховує висновок органу опіки та піклування Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вбачає підстави призначити її опікуном над малолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення закріплено і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказував, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини.

З огляду на викладене, позивач просила задовольнити позовні вимоги, якими стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дати подання позову до досягнення диною повноліття.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивач звернувся до суду за захистом прав малолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 80 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини дітей в розмірі 1/4 частини щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дати подання позову до досягнення диною повноліття.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у справі, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, так як позивачем доведено, а відповідачем не спростовано в силу принципу змагальності сторін обґрунтованості позовних вимог, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК України).

З огляду на викладене з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір у сумі 992,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (в інтересах малолітнього: ОСОБА_2 ), до ОСОБА_3 ; третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Рокитнянської селищної ради Київської області як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто 08 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подаєтьсядо Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.04.2024 року.

Головуюча суддя О.В.Штифорук