Провадження №: 2-о/336/56/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя 19 червня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого Зарютіна П.В., при секретарі Бублій Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Середа Андрія Анатолійовича звернулася до суду з вищезгаданою заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її хрещеник - ОСОБА_3 .

У зв`язку зі смертю батьків ОСОБА_3 , з липня 2011 року ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом з хрещеником за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі і на день смерті спадкодавця.

Зазначає, що в період постійного проживання, вона фактично була йому матір`ю, піклувалася про нього, готувала їжу, прибирала в будинку поралася по господарству, прала речі, сплачувала комунальні послуги, доглядала за його бабусею ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , займалася їх похованням. На сьогоднішній день продовжує проживати за адресою проживання та реєстрації спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.11.2014 р..

Як вказує заявниця, в листопаді 2023 року вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Тетяни Сергіївни із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 14.11.2023 нотаріусом зареєстровано спадкову справу та роз`яснено, що доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем є, зокрема, рішення суду про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Зазначає, що без рішення суду їй не можливо отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю зі своїм хрещеником ОСОБА_3 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищевказана справа була призначена до розгляду в порядку окремого провадження .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат Середа Андрій Анатолійович підтримав подану заяву.

Підтримала заяву в повному обсязі й зацікавлена особа ОСОБА_2 , яка зазначила, що визнає в повному обсязі обставини, викладені в ній. Також, вона підтвердила, що у зв`язку зі смертю батьків ОСОБА_3 , з 2011 року по 2023 рік ОСОБА_1 постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . Проживала вона там і на день смерті спадкодавця. Після смерті батьків ОСОБА_3 , ОСОБА_1 фактично була йому матір`ю, піклувалася про нього, як за сина, доглядала за ним та його бабусею ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , їх похованням займалася ОСОБА_1 .. Просила суд задовольнити заяву ОСОБА_1 ..

Заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївнав судове засідання не з`явилася, подала заява про розгляд справи без її участі, надіслала копію спадкової справи на запит суду.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що подана заява в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 05.09.2023, актовий запис № 1441.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на спірний будинок померлого ОСОБА_3 підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.11.2014 р.; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29002851 від 04.11.2014.

З метою оформлення спадщини заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Білої Т.С., яка листом № 233/02-14 від 14.11.2023 р., повідомила: Заява про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , зареєстрована 14.11.2023 за № 106; Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України; Доказом родинних та інших відносин спадкоємця зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин, факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні, яке відбулося 09.04.2024 р., судом допитані свідки: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 2011 року по 2023 рік постійно мешкали однією сім`єю разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, вели спільний бюджет, турбувалися один про одного, разом поліпшували житлово - побутові умови, мали права та обов`язки. Вони жили, як мати та син. Заявниця була йому хрещеною матір`ю. ОСОБА_1 виконувала усю жіночу роботу по господарству. Після смерті ОСОБА_3 та його бабусі ОСОБА_4 , займалася їх похованням, організовувала поминальні обіди. На теперішній час проживає за вказаною адресою, що підтверджено актом, в якому вони та інші сусіди розписалися.

Факт проживання заявниці ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_3 стверджується також актом фактичного проживання з померлим, посвідченим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та головою квартального (вуличного) комітету № 118 ОСОБА_9 , у відповідності до якого, ОСОБА_1 з липня 2011 року фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповіддю Департаменту реєстраційних послуг підтверджується, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Досліджено судом і письмові документи, надані заявницею разом з клопотанням про долучення доказів у цивільній справі, а саме: повідомлення № 6490 від 25.09.2023 про загибель ОСОБА_3 , направлене ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в якому останню проінформовано, що її похресник загинув під час виконання військового обов`язку в с. Миколайпілля Краматорського району Донецької області; свідоцтво № НОМЕР_2 про поховання ОСОБА_3 , договір № 792 від 01 жовтня 2023 року та акт № 792 від 01 жовтня 2023 року щодо поховання ОСОБА_3 , які укладені з ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За приписами ч.2 ст.315 ЦПК Україниу у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

За ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.21 постанови №7 від 30.05.2008 р.. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`ю до набрання чинності цим Кодексом.

Так, обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99.

Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду №337-5266/15-ц від 25.01.2018 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту

У відповідності зіст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, факт постійного проживання заявниці разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджуються заявою заінтересованої особи ОСОБА_2 , письмовими доказами та показаннямми свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ..

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, ОСОБА_1 постійно мешкала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 та в неї виникло право на житловий будинок за вказаною адресою. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, під час розгляду справи встановлено, що обставини, викладені заявницею в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами та показами свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку із чим заява ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Середа А.А. про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки від встановлення факту залежить реалізація заявницею права на отримання, спадщини, а встановити цей факт у позасудовому порядку не є можливим.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,258,259,265,315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Біла Тетяна Сергіївна, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , з липня 2011 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін