ПОСТАНОВА

іменем України

09 липня 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/2606/23

провадження № 22-ц/4809/994/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - Новопразька селищна рада, Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 18 квітня 2024 року у складі судді Дубровської Н.М.,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

В обґрунтування заяви посилалася на те що вона з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у будинку АДРЕСА_1 . Вказувала, що з її цивільним чоловіком були пов`язані побутом, вели спільне господарство, робили ремонт, вирішували господарські справи. ОСОБА_6 загинув під час бойових дій неподалік с. Богданівка Донецької області. Посилалася на те, що вона, як дружина ОСОБА_6 , не має можливості отримати одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю чоловіка, набути статус члена сім`ї загиблого, оскільки їх шлюб не зареєстрований у встановленому законом порядку.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточненої заяви (а.с.37-46), просила суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2018 року по 23 квітня 2023 року.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 18 квітня 2024 року заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм процесуального права, просила вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Адвокат Турбаєвський Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_3 , як законного представника ОСОБА_4 ,направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 18 квітня 2024 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 , як законний представник ОСОБА_4 , та її представник ОСОБА_7 , просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності заявника та представників заінтересованих осіб на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що встановлення юридичного факту, про який просить заявниця, породжує правовий наслідок, оскільки цей факт може впливати на виплату їй одноразової грошової допомоги, а тому по справі убачається спір про право.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до частини 7 статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини другої вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18, провадження №14-567цс18, зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Згідно з частиною 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно зі статтею 16 якого одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Порядок і умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі військовослужбовця Збройних Сил України в період воєнного стану визначено наказом Міністра оборони України від 25 січня 2023 року №45.

При цьому, спори щодо розміру грошової допомоги та права на її відшкодування між особами, які претендують на такі виплати та органом, який проводить їх нарахування та виплату розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у своїх постановах від 16 листопада 2020 року у справі № 140/2178/15-ц (провадження № 61-9869св20) та від 10 листопада 2021 року у справі № 295/3547/21 (провадження № 61-10600св21).

Встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з січня 2018 року по 23 квітня 2023 року, є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для вирішення питання для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції встановлено наявність спору про право, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження, що зумовлює залишення заяви без розгляду.

Такі ж висновки викладено в постанові Верховного Суду від 21 червня 2022 року у справі №199/6329/20 (провадження №61-13935св21).

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому на підставі статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 18 квітня 2024 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді C.М. Єгорова

С.І. Мурашко