Номер провадження 2/754/2222/24
Справа №754/1858/24
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

У лютому 2024 року позивач, ОСОБА_2 , через представника - адвоката Цирулевського Романа Олександровича, звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України, в якій просить суд стягнути з Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рахунок коштів державного бюджету України, на користь ОСОБА_2 138 876,78 грн, з яких: 28 876,78 грн - відшкодування матеріальної шкоди, 100 000,00 грн - відшкодування моральної шкоди, а також 10 000,00 грн - витрат на правову допомогу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконанні Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження НОМЕР_4, відкрите 20.02.2023 постановою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 754/11564/22, виданого 23.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.12.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. ОСОБА_2 кожного місяця були оплачені аліменти стягувачу, про що повідомлялося Деснянському ВДВС відповідними заявами.

12.08.2023 позивач на електронному порталі авіакомпанії Ryanair придбав авіаквиток на рейс № FR5195 «Бухарест (Румунія) до Дублін (Ірландія)», номер бронювання BENY6C, рейс призначено на 20.09.2023 на 11 год 20 хв. Вищезазначений квиток було придбано 12.08.2023 особисто позивачем, за ціною 28 876,78 грн.

Згодом, 22.08.2023 державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в порушення вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України здійснено розрахунок заборгованості, яким незаконно нараховано позивачу борг у розмірі 228 674,34 грн. 24.08.2023 відповідачем, на підставі неправомірно здійсненого 22.08.2023 розрахунку заборгованості, були винесені: постанова про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України; постанова про арешт коштів боржника; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного державного реєстру боржників; постанова про розшук майна боржника; постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Позивач стверджує, що вищезазначені дії відповідача були вчинені без попереднього повідомлення про це позивача, та без будь-яких правових на те підстав.

25.08.2023 позивач, з метою реалізації наміру подальшої поїздки до Дубліну, мав намір попередньо виїхати до Румунії, де планував перебувати до 20.09.2023 та у подальшому вирушити до міста Дублін (Ірландія). Однак, прибувши 25.08.2023 до пункту пропуску «Орлівка», у перетині кордону позивачу було відмовлено, про що видано відповідне рішення про відмову в перетині державного кордону України, оскільки останнього обмежено у праві виїзду згідно з постановою від 24.08.2023.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2023 у справі № 754/11564/22, залишеною в силі постановою Київського апеляційного суду від 06.12.2023, скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, визнано дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича щодо проведення 22.08.2023 у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 розрахунку заборгованості за судовим наказом № 754/11564/22 за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року - неправомірними; скасовано розрахунок заборгованості від 22.08.2023, проведений старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 за судовим наказом № 754/11564/22; зобов`язано старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича обчислити розмір заборгованості за аліментами за судовим наказом № 754/11564/22, виданим 23.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва, відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, за період з 12.12.2022 по квітень 2023 року, та, виходячи із розміру пенсії за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року.

20.10.2023 відповідач, не зважаючи на скасування ухвалою від 05.10.2023 розрахунку заборгованості від 22.08.2023, а також обмеження встановлені розділом XIII Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю.

Згодом, 15.12.2023 державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем, на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2023 у справі № 754/11564/22 здійснено новий розрахунок заборгованості відповідно до вимог законодавства.

Згідно з розрахунком заборгованості від 15.12.2023 ВП НОМЕР_4/7 заборгованість станом на 01.12.2023 відсутня. Окрім цього, з розрахунку заборгованості також вбачається, що має місце переплата у розмірі 23 349,41 грн.

У зв`язку із здійсненням перерахунку заборгованості та встановленням факту, що така заборгованість не існувала, 18.12.2023 відповідачем було винесено постанову № НОМЕР_4 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлене постановою від 24.08.2023.

Позивач вказує, що оскільки він не потрапив на рейс та не полетів до міста Дублін (Ірландія) у зв`язку з отриманням відмови в перетині державного кордону України через неправомірні дії державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича, то він має право на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 28 876,78 грн.

Позивач зазначає, що є особою з інвалідністю II групи, протягом чотирьох місяців фактично був позбавлений всіх засобів існування, оскільки попри неможливість поїхати на заплановане лікування в Дублін, перебуваючи в Україні не міг, ані користуватися грошовими коштами, які йому виплачувала держава, як інваліду, оскільки був накладений арешт на всі рахунки, ані самостійно пересуватися на транспортному засобі, оскільки був обмежений у праві керування автомобілем, який ще й додатково був оголошений в розшук, ані реалізовувати свої права, щодо розпорядження майном, або отримати хоч якусь позику для можливості існування на період дії обтяжень, оскільки був внесений до реєстру боржників, не дивлячись про вжиття ряду інших обмежень, спричинених неправомірними діями відповідача, які фактично призвели до неможливості фізичного існування в реаліях цифрового сьогодення та виключили можливість позивачу заробити хоч якісь кошти для забезпечення власних потреб та проживання.

Враховуючи характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач у зв`язку з тим, що не потрапив на лікування, характер немайнових втрат та їх тривалість, задіяних значних зусиль з відновлення свого порушеного права на вільне пересування та відновлення інших порушених прав, скасування всіх незаконно вжитих обтяжень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості позивач оцінює завдану йому моральну шкоду, яку і просить стягнути у розмірі 100 000,00 грн, та вважає, що саме такий розмір є співмірним перенесеним ним моральним стражданням протягом чотирьох місяців.

Позиція сторони відповідача

Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що державним виконавцем вживаються всі заходи для виконання судового наказу №754/11564/22 від 23.01.2023, виданого Деснянським районним судом м. Києва відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача повідомляє, що згідно з матеріалами ВП № НОМЕР_4 представнику боржника ОСОБА_6 , згідно з відміткою від 25.08.2023 було відомо стосовно обтяження з 24.08.2023 по 18.12.2023 відповідно до постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 24.08.2023 Деснянського ВДВС у місті. Києві ЦМ УМ Ю (м. Київ), що вказує на безглузде придбання квитів та безпідставну позовну заяву про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Рух справи

Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року вказану позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків з новою редакцією позовної заяви.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23 лютого 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі.

03 квітня 2024 року від державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича надійшли письмові пояснення.

04 квітня 2024 року представником позивача подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 04 квітня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, клопотання представника позивача задовлено, витребувано у Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) засвідчені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_4.

10 травня 2024 року від Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 754/1858/24 та призначено справу до судового розгляду по суті.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Інші учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2022 у справі № 754/11564/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.12.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

20.02.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києва ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем, на виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 13.12.2022 у справі № 754/11564/22, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_4.

20.02.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 20.02.2023 ВП НОМЕР_4, загальний розмір заборгованості станом на 20.02.2023 становив 18592,54 грн.

ОСОБА_2 є особою з інвалідністю II групи довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 05.01.2022.

З довідки ГУ ПФУ в м. Києві про розмір призначеної пенсії ОСОБА_2 , який перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві і отримує пенсію по інвалідності від 06.03.2023, вбачається, що сума пенсії за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 складає 28176,00 грн (а.с. 248 т. ІІІ).

29.03.2023 ОСОБА_2 припинив діяльність як фізична особа підприємець, про що було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 91-93 т. ІІІ).

22.03.2023 ОСОБА_2 було перераховано на рахунок ОСОБА_3 заборгованість за аліментами у розмірі 18 592,54 грн та витрати виконавчого провадження в сумі 269,00 грн.

29.03.2023 до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшла заява ОСОБА_2 від 24.03.2023 про долучення платіжних інструкцій щодо сплати аліментів та зняття арешту з майна.

05.07.2023 та 17.07.2023 представником позивача до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) направлялись заяви про зняття арешту.

04.08.2023 до Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) надійшов адвокатський запит від 27.07.2023 щодо зняття арешту з майна боржника.

12.08.2023 ОСОБА_2 , на електронному порталі авіакомпанії «Ryanair» придбав авіаквиток на рейс № FR5195 «Бухарест (Румунія) до Дублін (Ірландія)», номер бронювання BENY6C, рейс призначено на 20.09.2023 на 11 год 20 хв, за ціною 28 876,78 грн, що підтверджується квитанцією № 8СНР-НХ22-Н052-12СЕ від 12.08.2023.

22.08.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем здійснено розрахунок заборгованості зі сплаті аліментів, з врахуванням наданих платіжних інструкцій, згідно з яким заборгованість станом на 31.07.2023 становить 228 674,34 грн.

24.08.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем винесено постанови про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України, про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з рішенням про відмову в перетині державного кордону України ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.08.2023 в пункті пропуску для поромного, морського та річкового вантажно-пасажирського сполучення на території ТОВ «Поромний комплекс «Орлівка» ОСОБА_2 відмовлено в перетині державного кордону України, оскільки особа тимчасово обмежено у праві виїзду з України згідно з постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.08.2023.

25.08.2023 представником ОСОБА_2 подано начальнику Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) скаргу на дії старшого державного виконавця Гудзя Романа Володимировича , а також заяву про перерахунок боргу та скасування заходів примусового виконання.

28.08.2024 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем надано відповідь на адвокатський запит від 27.07.2023 щодо зняття арешту з майна боржника.

28.08.2023 представником ОСОБА_2 подано заяву про перерахунок боргу та скасування заходів примусового виконання.

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзь Роман Володимирович.

01.09.2023 старшим державним виконавцем Деснянського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем зроблено розрахунок заборгованості з урахуванням доданих платіжних інструкцій про сплату аліментів, згідно з яким заборгованість станом на 31.08.2023 складає 228 674,33 грн.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі № 754/11564/22, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича щодо проведення 22.08.2023 у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 розрахунку заборгованості за судовим наказом № 754/11564/22 за період з 12.12.2022 року по серпень 2023 року - неправомірними. Скасовано розрахунок заборгованості від 22.08.2023, проведений старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 за судовим наказом № 754/11564/22. Зобов`язано старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича обчислити розмір заборгованості за аліментами за судовим наказом № 754/11564/22, виданим 23.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва, відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, за період з 12.12.2022 по квітень 2023 року, та, виходячи із розміру пенсії за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року.

У період з квітня по листопад 2023 року ОСОБА_2 сплачував щомісячно аліменти у розмірі 7115,67 грн, що підтверджується відповідними квитанціями.

15.12.2023 державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем, на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2023 у справі № 754/11564/22, здійснено розрахунок заборгованості ВП НОМЕР_4/7, відповідно до якого заборгованість станом на 01.12.2023 - відсутня, а переплата становить 23 349,41 грн.

18.12.2023 державним виконавцем Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем винесено постанови про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві полювання, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю, про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про припинення розшуку майна боржника; про скасування заходів примусового виконання, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; про зняття арешту з коштів.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.01.2024, з 24.08.2023 по 18.12.2023 у Державній прикордонній службі України перебувала на виконанні електронна постанова старшого державного виконавця Деснянського ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 24.08.2023 ВП № НОМЕР_4, винесена при примусовому виконанні судового наказу № 754/11564/22, виданого 23.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва, стосовно боржника ОСОБА_2 у зв`язку із наявністю заборгованості за аліментами.

Щодо матеріальної шкоди

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (стаття 1174 ЦК України).

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі №916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) зазначено, що застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження, є правопорушення, що включає такі складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення посадових осіб державної виконавчої служби, інші докази.

Збитки, заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам під час здійснення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, передбаченому законом. Предметом доказування у такій справі є факти неправомірних дій (бездіяльності) державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями (бездіяльністю) державного виконавця і заподіяння ним шкоди. Неправомірність дій (бездіяльності) державного виконавця має підтверджуватись належними доказами, зокрема відповідним рішенням суду, яке може мати преюдиційне значення для справи про відшкодування збитків (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 25 жовтня 2005 року у справі № 32/421).

Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність в діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтями 1173, 1174 ЦК України, є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними.

Отже, ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як вказані органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди.

Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Подібний висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2020 року у справі № 686/10710/18, від 20 вересня 2021 року у справі № 686/8422/20, від 25 жовтня 2021 року у справі № 686/27099/20, від 15 листопада 2021 року у справі № 686/24617/20.

За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

За змістом статей 1173, 1174 ЦК України, шкода відшкодовується незалежно від вини.

Водночас, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем у розрахунку заборгованості за судовим наказом № 754/11564/22 за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року, визначено, що заборгованість позивача зі сплати аліментів становила 228674,34 грн. Керуючись вказаним розрахунком, у порядку Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено 24.08.2023 ряд постанов, зокрема і постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Невідповідність дії державного виконавця вимогам закону встановлено ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі № 754/11564/22, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, а саме, що дії державного виконавця щодо розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів є неправомірними. Крім того, скасовано розрахунок заборгованості від 22.08.2023, проведений старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзем Романом Володимировичем у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 за судовим наказом № 754/11564/22. Зобов`язано старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзя Романа Володимировича обчислити розмір заборгованості за аліментами за судовим наказом № 754/11564/22, виданим 23.01.2023 Деснянським районним судом м. Києва, відповідно до ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, за період з 12.12.2022 по квітень 2023 року, та, виходячи із розміру пенсії за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до розрахунку заборгованості за судовим наказом № 754/11564/22 від 05.12.2023 заборгованість станом на 01.12.2023 відсутня, також заборгованість станом на серпень 2023 року не існувала.

Шкода є неодмінною умовою цивільно-правової відповідальності. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Залежно від об`єкта правопорушення розрізняють майнову або немайнову (моральну) шкоду. Грошовий вираз майнової шкоди є збитками.

Відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Щоб стягнути зазнані збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У зв`язку з винесенням постанови про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України позивач не зміг виїхати за межі території України та скористатися придбаним 12.08.2023, за ціною 28 876,78 грн, авіаквитком на рейс № FR5195 «Бухарест (Румунія) до Дублін (Ірландія)», номер бронювання BENY6C авіакомпанії «Ryanair».

Водночас, згідно з п. 10.1 правилам та умовам перевезення авіакомпанії «Ryanair» усі кошти, сплачені на квитки за рейси, що виконуються авіакомпанією, не підлягають поверненню, за винятком обставин, на які поширюється дія п. 10.4 правил (смерть особи, вказаної у бронюванні).

Слід зауважити, що позивачем було придбано квиток до здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості від 22.08.2023 та винесення постанови про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 24.08.2023, а саме перетин кордону позивач намагався здійснити 25.08.2023.

Отже, неправомірними діями державного виконавця позивачу заподіяно майнову шкоду в розмірі 28 876,78 грн.

З огляду на викладене вимога позивача про відшкодування майнової шкоди у розмірі 28 876,78 грн є обґрунтованою та доведеною, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Щодо моральної шкоди

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року у справі № 754/11564/22, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, визнано дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гудзь Роман Володимирович щодо проведення 22.08.2023 у рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 розрахунку заборгованості за судовим наказом № 754/11564/22 за період з 12.12.2022 по серпень 2023 року - неправомірними.

Зазначеними судовим рішень встановлено неправомірність дій посадової особи державної виконавчої служби в частині вчинення розрахунку, який призвів до винесення постанов, які обмежили права позивача, а саме: про арешт коштів боржника, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межу України, про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу Тойота, д.н.з. НОМЕР_2 , про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності, на підставі чого суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Проаналізувавши наявні у справі докази, суд встановив, що наявні усі складові цивільно-правової відповідальності, що є підставою для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 .

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA,№ 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Позивач, мотивуючи свої вимоги про стягнення моральної шкоди, вказує, що він не потрапив на лікування, зауважує на характер немайнових втрат та їх тривалість, задіяння значних зусиль для відновленню свого порушеного права на вільне пересування та відновлення інших порушених прав, а також строк перенесених ним моральні страждання - протягом чотирьох місяців.

Слід зауважити, що жодних доказів того, що позивач мав намір виїхати за межі України саме з метою лікування матеріали справи не містять.

Водночас, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_2 внаслідок, накладених на нього обмежень в рамках виконання судового рішення про стягнення аліментів та з урахуванням вимог розумності і справедливості суд вважає, що на користь позивача із Державного бюджету України підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10 000,00 грн.

Визначений розмір моральної шкоди відповідає засадам розумності та справедливості, з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, ступеня вини посадових осіб державної виконавчої служби у завданні моральної шкоди, а також тих обставин, що наведеними вище судовим рішенням про визнання дій посадової особи державної виконавчої служби порушене право позивача фактично було відновлено. При цьому, сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Щодо судових витрат

На підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 09.01.2024, додатковий договір від 09.01.2024, акт від 31.01.2024 про обсяг та вартість наданої правничої допомоги відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.01.2024 на суму 10000,00 грн, квитанцію від 31.01.2024 на суму 10000,00 грн, ордер серії АА № 1400614 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльності серії ЧН № 000833 від 06.12.2019.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено судом частково та принцип пропорційності розподілу судових витрат ОСОБА_2 з Державного бюджету України слід відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 3016,58 грн відповідно до частини задоволених вимог.

Керуючись ст. 2-5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 28876,78 грн (двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 78 коп.), відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень 00 коп.) та відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 3016,58 грн (три тисячі шістнадцять гривень 58 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), , місце знаходження: м. Київ, вул. Бальзака, 64.

Третя особа - Державна казначейська служба України, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Бастіонна, 6.

Повний текст рішення складено та підписано 15.07.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак