ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2621/24 Номер провадження 22-ц/814/2323/24Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
У Х В А Л А

09 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бутенко С. Б., Дряниця Ю.В.

розглянувши заяву про самовідвід судді Бутенко С. Б. по цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2024 року, постановлену суддею Яковенко Н.Л.,

по справі за позовом ОСОБА_1 до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Чуванової Алли Михайлівни про визнання порушеним права на повагу до гідності, зобов"язання вилучити інформацію із судових рішень, стягнення моральної шкоди.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,

встановила:

23.04.2024 до Полтавського апеляційного суду надійшла цивільна справа №554/2621/24 за позовом ОСОБА_1 до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Чуванової Алли Михайлівни про визнання порушеним права на повагу до гідності, зобов"язання вилучити інформацію із судових рішень, стягнення моральної шкоди, за апеляційною скрагою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 29 березня 2024 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 12.04.2024 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Чумак О.В., Бутенко С.Б., Дряниця Ю.В.

У період з 22.04.2024 по 03.05.2024 суддя учасник колегії Бутенко С.Б. перебувала у відпустці.

08.05.2024 суддя-доповідач у справі Бутенко С.Б. заявила самовідвід з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 36 ЦПК України, про що подала заяву.

Апеляційний суд, вирішуючи питання обґрунтованості заявленого самовідводу, виходить з наступного.

В силу пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і підлягає застосуванню на підставі статті 8 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Згідно пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів, передбачено що при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 3 статті 39 ЦПК України визначено, що самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

За правилами частин 1, 2, 8, 9, 11 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що заява судді Бутенко С. Б. про самовідвід підлягає задоволенню, а справа - повторному розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Бутенко С. Б. у даній справі задовольнити.

Справу № 554/2621/24 передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді С.Б.Бутенко

Ю.В.Дряниця