Дата документу 29.05.2024
Справа № 501/3278/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Чорноморськ Одеської області

Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Смирнова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кочкіної О.О..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської областів загальному позовному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Морського торгового порту «Чорноморськ»

Предмет та підстави позову:

-поновити ОСОБА_1 на роботі в Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» з дати звільнення на посаді комірника Бази технічного обслуговування та ремонту флоту.

-стягнути з Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка працювала в ДП «МТП «Чорноморськ» (далі Порт) на посаді комірника бази технічного обслуговування та ремонту флоту.

Наказом №223-О-6 від 20.07.2023р. її було звільнено з посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, в зв`язку зі скороченням штату.

В кінці лютого 2023 року Позивачці було запропоновано звільнитися з роботи відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переведенням на інше підприємство (про що Позивачкою була написана відповідна заява), а 21.07.2023 року Позивачку ознайомили з Наказом від 20.07.2023 № 223-0-6 року про звільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності працівників.

Вважає, що її звільнення відбулося з порушення ст..40, 49-2 КЗпП.

Окрім того, відповідач персонального попередження про скорочення посади, яку вона займала, не отримувала. Також відповідач не врахував, що їй до настання пенсійного віку залишилося 7 місяців, тобто у неї є переважне право, у відповідності до вимог ч.10 ст.42 КЗпП, на залишення на роботі.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (а.с.22-28), в якому вказав, що позовні вимоги не визнає з наступних підстав.

Відповідно до наказу директора ДП«МТП «Чорноморськ» № 192 від 22.11.2022 р. «Про зміни в організації виробництва і праці» з подальшими змінами до нього згідно наказів № 56 від 09.02.2023 р., № 197 від 25.11.2022 р., № 135 від 07.04.2023 р. та № 173 від 10.05.2023р., у зв`язку з передачею з балансу Підприємства будівель, споруд та рухомого майна Бази технічного обслуговування та ремонту флоту на окремий баланс філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України) структурний підрозділ «База технічного обслуговування та ремонту флоту) ліквідовано з 21.07.2023 р.

Звільнення працівників БТОРФ за п. 5 ст. 36 КЗпП України - переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду, відбувалось на підставі листа-клопотання філії «Днопоглиблювальний флот» ДП«АМПУ» № 326/31-01-04 від 18.07.2023 р. та відповідних заяв працівників. Тобто, для звільнення працівника за п.5 ст. 36 КЗпП України необхідним є настання двох умов: згода працівника та згода керівника підприємства, на яке хоче переводитися працівник.

В переліку працівників на звільнення з Підприємства за переведенням до філії «Днопоглиблювальний флот» ОСОБА_2 відсутня.

21.07.2023 р. структурний підрозділ «БТОРФ» ліквідовано, то звільнення ОСОБА_1 , згідно наказу від 20.07.2023 №223/0-6 відбулось на підставі п.1 ч.І ст.40 КЗпП України - у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, з додержанням встановленого порядку вивільнення.

Так, 01.12.2022 р. під особистий підпис ОСОБА_1 було ознайомлено з попередженням про майбутнє звільнення №1060/11.2-11 від 25.11.2022 та запропоновано перелік вакантних посад на Підприємстві. Згоду на переведення на вакантні посади ОСОБА_1 не надавала й впродовж всього часу до дати звільнення (20.07.2023 р.) до відділу кадрів ДП«МТП Чорноморськ`не зверталась.

Твердження позивача про те, що її не було персонально попереджено про майбутнє звільнення та доводи Позивача про те, що їй не було запропоновано іншої посади спростовується її підписом на вказаному Попередженні, а також вказаним доводиться відмова Позивача від запропонованих посад, оскільки останньою не було зазначено про свою згоду на переведення на вакантні посади.

Позивачу повідомлено про майбутнє вивільнення 01.12.2022р., запропоновано переведення на інші вакантні посади, свою згода позивачка не надала і тому 20.07.2023 її звільнено.

Посилання позивача на її переважне право залишитися на роботі оскільки їй до пенсійного віку залишилося 7 місяців є маніпулюванням..

Процесуальні дії у справі.

05.09.2023 р. постановлена ухвала про відкриття провадження у справі (а.с.17).

29.04.2024р. постановлена ухвал про витребування у Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» бухгалтерську довідку за формою Ф 2 про заробітну плату за травень-червень 2023р. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (а.с.68).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.09.2018 року ОСОБА_1 призначена на посаду комірника Бази технічного обслуговування та ремонту флоту в Державне підприємство «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» , що підтверджується записом в трудовій книжці (а.с.9)..

Наказом № 223-0-6 від 20.07.2023 р. ОСОБА_1 звільнена з посади комірника бази технічного обслуговування та ремонту флоту, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату (а.с.10).

ДП «МТП «Чорноморськ» 01.12.2022р. попередив ОСОБА_1 про майбутнє звільнення в зв`язку з ліквідацією її робочого місця з 10.02.2023р. (а.с.32)

Одночасно позивачу було запропоновано перелік робочих місць (посад) для заміщення працівниками порту, станом на 25.11.2022р.: слюсар з ремонту та обслуговування портальних кранів; змінний слюсар-електрик з обслуговування та ремонту електроустаткування; комплектувальник виробів та інструментів; робітник з комплексного обслуговування й ремонту будинків (а.с.32-33). В примітках зазначеного переліку вказано, що працівник, який має відповідну освіту та кваліфікацію, повинен у найкоротшій термін, з дня ознайомлення з цим переліком, письмо проінформувати кадрову службу про своє бажання зайняти ту чи іншу посаду.

Наказом директора ДП «МТП «Чорноморськ» №223/О-6 від 20.07.2023 р. (а.с.34) з ОСОБА_1 припинено трудовий договір у зв`язку із скороченням чисельності працівників.

Наказом директора ДП«МТП «Чорноморськ» № 192 від 22.11.2022 р. «Про зміни в організації виробництва і праці» з подальшими змінами до нього згідно наказів № 56 від 09.02.2023 р., № 197 від 25.11.2022 р., № 135 від 07.04.2023 р. та № 173 від 10.05.2023р. , 10.05.2023р. у зв`язку з передачею з балансу Підприємства будівель, споруд та рухомого майна Бази технічного обслуговування та ремонту флоту на окремий баланс філії «Днопоглиблювальний флот» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» структурний підрозділ «База технічного обслуговування та ремонту флоту» ліквідовано з 21.07.2023 р. (а.с.37-42).

Відповідно п.1 ч.1 ст.40 КЗпАП - трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках: 1) змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.2 ст.49-2 КЗпП при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Згідно ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто приймаючи наказ про звільнення, позивачці до досягнення пенсійного віку залишилось 7 місяців.

Згідно п.1 ч.2 ст.43-1 КЗпП України, - розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках: ліквідації підприємства, установи, організації.

Позивачка працювала комірником Бази технічного обслуговування та ремонту флоту в державному підприємстві «Морський торговельний порт «Чорноморськ», а згідно наказу директора підприємства №192 від 22.11.2022р. ліквідовано структурний підрозділ «Базу технічного обслуговування та ремонту флоту, а не саме підприємство.

Окрім того, позивачу були запропоновані посаді , які були станом на 01.12.2022. (дата ознайомлення позивача з попередженням), часу повідомлення по день винесення оскаржуваного наказу минуло сім місяців, однак відповідачем не надано доказів того, що на день звільнення позивачу пропонувались посади.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що наказ директора Порту про звільнення позивачки за ч.1 ст. 40 КЗпП України незаконний та підлягає скасуванню.

В попередженні про звільнення позивачки від 25.11.2022р. зазначено, що відповідно до наказу директора ДП «МТП «Чорноморськ» від 22.11.2022р. №192 «Про зміну в організації виробництва і праці» структурний підрозділ порту База технічного обслуговування та ремонту флоту та робоче місце позивача буде ліквідовано 10.02.2023р. З попередженням позивачка ознайомлена 01.12.2022р.(а.с.32).

Однак наказ про припинення трудового договору був винесений 20.07.2023р., тобто до часу винесення оскаржуваного наказу позивачка продовжувала працювали, що свідчить про те, що База технічного обслуговування та ремонту флоту продовжувала свою роботу, не був ліквідований.

Таким чином, зміни в організації виробництва і праці, які були використані відповідачем як підстава для звільнення позивачки, насправді не були здійснені відповідачем.

По перше, позивачка була звільнена лише 20.07.2023 року, тобто через сім місяців після того, як її було попереджено про звільнення через два місяці. Звільнення відбулося через сім місяці після запланованої ліквідації структурного підрозділу порту Бази технічного обслуговування та ремонту флоту.

Наказами директора ДП «МТП «Чорноморськ» (а.с.38-42)вносилися зміни до наказу від 22.11.2022р. №192 «про зміну в організації виробництва та праці», в тому числі внесені зміни в строки ліквідації структурного підрозділу порту Бази технічного обслуговування та ремонту флоту з 21.07.2023р., однак суду не надано доказів ознайомлення позивача з такими наказами.

Також, суд звертає увагу, що позивачка 01.12.2022р. року була попереджена про те, що буде звільнена через два місяці з дня отримання попередження, однак продовжувала працювати протягом ще семи місяців після спливу цього строку.

Законодавець відводить два місяці на здійснення дій, якими супроводжується звільнення працівника. Протягом двох місяців роботодавець зобов`язаний вжити заходів з працевлаштування працівника, запропонувавши інші посади для переведення, врахувати переважне право на залишення працівника, отримати згоду профспілкової організації, після чого звільнити працівника.

Відповідач не звільнив позивачку у повідомлений строк, а це давало працівнику всі підстави правомірно розраховувати, що роботодавець відмовився від свого наміру звільнити її. Тому після спливу двомісячного строку, у випадку збереження наміру звільнити позивачку, роботодавець був зобов`язаний розпочати всю процедуру заново: знову попередити її за два місяці про наступне звільнення, запропонувати посади для переведення та звернутися за наданням згоди до Профспілки.

Однак, Порт не дотримався передбачених законом процедур звільнив позивачку 20 липня 2020 року, не здійснивши протягом двох місяців, що передували звільненню, попередження працівника про наступне звільнення.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що наказ в.о. директора Порту про звільнення позивачки за ч.1 ст. 40 КЗпП України незаконний та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідач Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» зобов`язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2023 р. (день звільнення) по 29.05.2024р.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню та він звільнений від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн..

Керуючись ст. ст. 274, 279, 263 266 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Скасувати наказ директора Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» за №223/О-6 від 20.07.2023 р. про припинення трудового договору з ОСОБА_1 за ч.1 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на Державному підприємстві «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на посаді комірника Бази технічного обслуговування та ремонту флоту.

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2023 р. (день звільнення) по день поновлення на роботі.

Стягнути з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В.Смирнов