ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1387/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/2749/23 Категорія: 304090000 Колісник Л.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіКарпенко О.В., Сіренко Ю.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2024 (повний текст складено 20.06.2024, суддя в суді першої інстанції Колісник Л.О.) у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у грудні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість в сумі 70744,04 грн., мотивуючи про те, що позивач у справі набув права вимоги до боржників за укладеними договорами факторингу, у тому числі, і щодо відповідача ОСОБА_1 на суму, заявлену до стягнення.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2024 позов у справі задоволено з посиланням на обґрунтованість доводів позивача про набуття ним права вимоги щодо стягнення кредитної заборгованості відповідача, яка ним погашена не була.

Відповідач подав на вказане рішення суду 20.07.2024 засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вказано на те, що військовослужбовці під час особливого періоду звільняються від сплати відсотків по кредиту. За кредитним договором від 13.12.2018 відповідач не виконував свої зобов`язання з 13.01.2020, отже позивачем пропущено строки позовної давності. Позивач не надав первинну бухгалтерську документацію про отримання відповідачем кредитних коштів.

Відзиву на скаргу не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення 70744,04 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 13.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 відповідно до Заяви-Анкети на отримання кредиту, Заяви № Z06.00604.004659565 про акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» на укладання договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, Паспорту споживчого кредиту, укладено Кредитний договір № Z06.00604.004659565 від 13.12.2018, згідно умов якого АТ «Ідея Банк» надало, шляхом переказу коштів з позичкового рахунку позичальника на рахунок позичальника у розмірі 42000,00 грн., зі сплатою відсотків в розмірі 12,49 % річних, строком на 36 місяців (п. п. 1.1-1.3 Договору).

Пунктом 1.11 Договору передбачено, що позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

Згідно п.1.14 зазначеного кредитного договору Банк зобов`язався відкрити позичальнику поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні в рамках проекту послуг Cart Blanche Blue Start ID INS, що обслуговується на умовах Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. А позичальник відповідно до п. 2.1 зобов`язався повернути кредит, проценти, плату за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 13 дня/числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів.

Відповідно до зазначеної Заяви-анкети відповідач підтвердив, що усвідомлює та згоден з тим, що в разі несвоєчасного погашення кредиту (або його частини) дана інформація може бути доведена банком до відома третіх осіб (а.с.15).

Відповідно до п. 6 Кредитного договору повернення кредиту здійснюються відповідно до Графіку щомісячних платежів за кредитним договором, згідно з яким визначена сукупна вартість кредиту, значена реальна процентна ставка та абсолютне значення подорожчання кредиту, з особистим підписом відповідача.

Згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором останній платіж за кредитним договором 13.12.2021 (а.с.7,8).

З копії договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 вбачається, що між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу за яким АТ «Ідея Банк» відступає фактору, а фактор приймає вимоги в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах, визначених цим Договором (а.с.21,22).

Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників №2 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023, позивач ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № Z06.00604.004659565 від 13.12.2018 у сумі розмірі 70744,04 грн., з яких: 27092,22 грн. заборгованість за основним боргом; 17050,62 грн. заборгованість за відсотками; 26601,20 грн. заборгованість за комісіями (а.с.23).

Заявою від 20.06.2024 (а.с.55), поданою до суду першої інстанції, відповідач позовні вимоги у справі визнав частково щодо нарахування боргу за тілом кредиту та просив відмовити у вимогах про стягнення відсотків, як несправедливих.

Крім того, згідно довідки на а.с.50 відповідач перебуває на військовій службі з 09.06.2023 по теперішній час.

Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції, встановивши, що відповідач, як позичальник, отримав кредитні кошти за договором та не повернув їх у визначені строки разом із нарахованими відсотками, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, вірно вказав про те, що позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.

При цьому суд першої інстанції вірно встановив суму заборгованості, яка підтверджується матеріалами справи та складає 70744,04 грн.

З такими висновками суду в цій справі апеляційний суд погоджується повністю, адже вони підтверджуються наявними у справі доказами та ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах та правому регулюванні правовідносин, наявних між сторонами.

Так апеляційний суд відхиляє аргументи скаржника у справі про те, що військовослужбовці під час особливого періоду звільняються від сплати відсотків по кредиту, адже борг по відсоткам у справі нараховано до початку військової служби відповідача 09.06.2023.

Не можна також погодитися з апеляційними аргументами про те, що за кредитним договором від 13.12.2018 відповідач не виконував свої зобов`язання з 13.01.2020, отже позивачем пропущено строки позовної давності, оскільки про застосування наслідків спливу строків позовної давності відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи судом першої інстанції, при розгляді справи не просив, зокрема, при подачі своїх письмових заперечень щодо позовних вимог згідно заяви від 20.06.2024.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Тлумачення цієї норми, положення якої сформульоване зі словом «лише» (синонім «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується.

Отже без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони.

Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

Так як суд першої інстанції розглядав позовні вимоги у справі за відсутності заяви відповідача про застосування наслідків спливу строків позовної давності, апеляційний суд не має повноважень вирішувати вказане прохання відповідача у справі, оскільки за змістом приписів ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, у тому числі, й щодо застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про те, що позивач не надав первинну бухгалтерську документацію про отримання відповідачем кредитних коштів, адже відповідні правовідносини ним визнавалися в заяві від 20.06.2024, адресованій суду першої інстанції. Крім того, факт укладення кредитного договору, який є дійсним та чинним для суду, свідчить про реальність правовідносин, що ними регламентуються, у тому числі, й щодо передання позичальнику коштів у борг.

Вказане також підтверджується частковою сплатою позичальником коштів по кредиту, що ним визнається у апеляційній скарзі.

Інших доводів, які б свідчили про те, що спір у справі суд першої інстанції вирішив невірно, подана апеляційна скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2024 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.06.2024 у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.09.2024.

Суддя-доповідач

Судді