Справа № 484/4440/24
Провадження № 2-о/484/210/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 ; заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Мотивуючи заяву представник заявника вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області помер батько заявника - ОСОБА_3 , у віці 49 років, про що 19 липня 2012 року Відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 598.

В день смерті батька відкрилась спадщина на майно, що складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належне його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

Заявник звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, але нотаріус відмовив йому у видачі даного свідоцтва з підстав пропущення строку звернення до нотаріуса із заявою.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Іншим спадкоємцем за законом є син спадкодавця ОСОБА_2 , який спадщину не прийняв та на спадкове майно не претендує.

Отже, заявник є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, який бажає прийняти спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка. у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є рідними сином та батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_4 , підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 .

Квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданому Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області від 26 жовтня 1993 року, за реєстровим номером 2-2495.

Бабуся заявника ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в квартирі за вищевказаною адресою, на підтвердження чого надано будинкову книгу.

Місце проживання заявника, станом на дату відкриття спадщини, було зареєстровано по АДРЕСА_1 , де він проживав з 26 квітня 2005 року разом з батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до їх смерті та продовжує проживати по цей час, що підтверджується довідкою Підгороднянського старостинського округу від 06.08.2024 року за № 216.

ОСОБА_3 , прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав так як помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт того, що, заявник ОСОБА_1 , після смерті батька продовжує проживати у спадковому будинку та здійснює утримання будинку підтверджується квитанціями про сплату комунальних послуг, що також підтверджує прийняття ним спадщини після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 29 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин), встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч. 1); фізична особа може мати кілька місць проживання.

Саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця.

Виходячи з аналізу наведених норм, законодавець пов`язує факт прийняття спадщини не з наявністю або відсутністю реєстрації місця проживання спадкоємця за однією адресою зі спадкодавцем на час його смерті, а з самим фактом постійного проживання (більше 6 місяців) особи зі спадкодавцем на момент його смерті незалежно від того чи було зареєстроване місце проживання спадкоємця за вказаною адресою.

Тобто, батько заявника ОСОБА_3 постійно проживав разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Підтвердженням того, що ОСОБА_1 проживав постійно зі спадкодавцем є також те, що в нього наявні оригінали свідоцтва про смерть батька, та документи на спадкове майно.

Таким чином, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляв про відмову від спадщини, тому вважається, що він фактично прийняв спадщину.

Позивач не звертався до нотаріуса у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки фактично її прийняв та вступив у володіння спадковими майном.

Однак, у зв`язку з тим, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про прийняття спадщини, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про права на спадщину, а тому виникла необхідність у захисті права заявника в судовому порядку.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглядати за його та заявника відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі та просить суд її задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, але також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ Миколаївської області помер батько заявника ОСОБА_3 .

Після смерті батька відкрилася спадщина на все належне йому за життя майно, до складу якої зокрема входить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності станом на 31.12.2012р. вищевказана квартира належала матері спадкодавця ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину після смерті якої прийняв ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав.

Заявник не звернувся вчасно із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а тому пропустив встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини.

01 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як особа, яка на момент смерті спадкодавця проживала з ним спільно, проте нотаріусом було відмлено у вчиненні нотаріальної дії через те, що місце проживання ОСОБА_3 на день смерті було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , а зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Той факт, що заявник проживав за вказаною вище адресою ще з 26 квітня 2005 року і станом на 2012 рік (на час смерті батька) підтверджується наданою суду копією довідки Підгороднянського старостинського округу Первомайської міської ради Миколаївської області, згідно якої ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 26 квітня 2005 року по 10 жовтня 2015 року і за вказаною адресою проживав разом з ОСОБА_3 .

Те, що на день смерті ОСОБА_3 його місце проживання було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , не спростовує факту проживання разом з сином саме у будинку по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 315 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 26 квітня 2005 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: