Дата документу 25.06.2024
Справа № 334/9346/21
Провадження № 2/334/1658/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Зайцевій С.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 03.12.2021 звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані комунальні послуги, та в обґрунтування заявлених вимог зазначав наступне.

Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.03.2011 року по 31.10.2021 року надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на суму 49 047,53 грн. у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані відповідачі, якими за вказаний період сплачено 1 457,72 грн. за надані послуги, тому станом на день подачі позову до суду сума заборгованості за вказаний період складає 47 589,81 грн., яку позивач просить стягнути солідарно з відповідачів у судовому порядку, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у зв`язку зі зверненням із позовом до суду в розмірі 2270,00 грн.

Заочним рішенням від 16.03.2022 позовні вимоги були задоволені, стягнуто в солідарному порядку з відповідачів заборгованість в розмірі 47 589,81 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду від 04.04.2024 заочне рішення від 16.03.2022 було скасовано за заявою відповідача ОСОБА_1 та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, заяву про розгляд справи без його участі не надав суду.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, представник відповідача ОСОБА_1 , подав заяву про слухання справи за відсутності відповідача та його представника.

24.04.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 , адвокатом Неткал О.О. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , оскільки відповідно до витягу з реєстру територіальної громади №2024/002564947 від 13.03.2024, гр. ОСОБА_1 з 16.03.1979 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Окрім того, 09.06.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу квартири, який посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горловою Ю.М. та зареєстрований в реєстрі за №787, просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість та застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню частково на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Відповідно до ст.ст.67,68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Статтею 64 ЖК України визначено, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач згідно ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За нормами ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Судом встановлено наступне.

Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.03.2011 року по 31.10.2021 року надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води на суму 49 047,53 грн. у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаний період сплачено 1 457,72 грн. за надані послуги, тому станом на день подачі позову до суду сума заборгованості за вказаний період складає 47 589,81 грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 16.03.1979 року, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2024/002564947 від 13.03.2024.

Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 09.06.2022 року ОСОБА_1 , продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до абзацу другого п.9 даного Договору, обов`язок по сплаті боргу за комунальні платежі, що виникли до дня підписання цього договору, покладаються на покупця.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 не є власником житлової квартири АДРЕСА_3 , не зареєстрований за вищевказаною адресою, а також за умовами вищевказаного договору купівлі-продажу квартири, не відповідає по зобов`язанням за комунальні послуги, суд доходить висновків, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості, задоволенню не підлягають.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Договором купівлі-продажу квартири від 09.06.2022 року, ОСОБА_2 , купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до абзацу другого п.9 даного Договору, обов`язок по сплаті боргу за комунальні платежі, що виникли до дня підписання цього договору, покладаються на покупця, тобто на ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновків про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 та стягнення з останнього заборгованості.

Щодо пропуску позивачем строку позовної давності та застосування наслідків такого пропуску, слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною четвертою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

Частина четверта статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Частиною 1ст. 32 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

При цьому, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16.

У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою».

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла з 01.03.2011 року.

До суду позивач звернувся 03.12.2021 року, тобто з пропуском строку позовної давності щодо платежів, які мав сплачувати відповідач.

З урахуванням зазначеного, застосуванню підлягає строк позовної давності, щодо платежів, які мали бути сплачені до 01.12.2018 року.

Відтак, застосування строку позовної давності, про яке просив відповідач підлягає задоволенню, а саме виключення із загального розміру заборгованості стягнення якої знаходиться поза межами строку позовної давності.

Таким чином, суд доходить висновку про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за період з 01.12.2018 року по 01.12.2021 року в розмірі 22 561,93 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача частково обґрунтованими, тому з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 22 561,93 грн.

В порядку ст. 141 ЦПК України, при задоволені позову на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ), на користь Концерну «Міські теплові мережі» (Установа банку: Філія АТ «Укрексімбанк» у м. Києві, МФО 322313, , поточний рахунок НОМЕР_2 , отримувач: КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ») заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.12.2018 по 01.12.2021 в розмірі 22 561 (двадцять дві тисячі п`ятсот шістдесят одна) гривня 93 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 ), на користь Концерну «Міські теплові мережі» (р/р НОМЕР_3 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, , отримувач: КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ») судовий збір в розмірі 1 076 гривень 20 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Добрєв М. В.