Справа № 545/3133/24
Провадження № 2/529/374/24
18 грудня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Чуб К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ТОВ Бізнес Позика" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 464603-КС-003 від 28.08.2023 у розмірі 153 348,18 грн, в якому також просить стягнути з відповідача судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Позовов обгрунтовано тим, що 28.08.2023 між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України Про електронну комерцію, укладено договір № 464603-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (далі - Договір). Згідно вказаного договору ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 23 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку строком на 16 тижнів до 18.12.2023, на умовах сплати процентів за користування кредитом, які є фіксованими у розмірі 2,00000000% в день.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.06.2024 утворилася заборгованість у загальному розмірі 153 348 грн. 18 коп., з яких: 42 454 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 110 893 грн. 59 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просить стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами.
12.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Представник позивача в позовній заяві вказав про відсутність заперечень проти винесення заочного рішення.
Копію ухвали про відкриття провадження та копію позову з додатками до нього відповідачка ОСОБА_1 отримала 21.09.2024, однак у визначений їй строк відзиву на позов або інших клопотань до суду не подала.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 28.08.2023 між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України Про електронну комерцію, укладено договір про надання кредиту № 464603-КС-003 (Споживчий кредит. Електронна форма).
Згідно договору позичальник отримала кредит у розмірі 23 000,00 грн строком на 16 тижнів до 18.12.2023, на умовах сплати стандартних процентів за користування кредитом у розмірі, 2,00000000% в день (фіксована ставка) (а.с. 22-25).
21.09.2023 між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання кредиту № 464603-КС-003 від 28.08.2023, відповідно до якої внесено зміни до договору щодо збільшення суми кредиту на 11 000,00 грн., де відповідно загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме 34 000,00 грн (а.с. 19).
В подальшому, 22.11.2023 між ТОВ Бізнес Позика та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання кредиту № 464603-КС-003 від 28.08.2023, відповідно до якої внесено зміни до договору щодо збільшення кредиту на 33 000,00 грн та збільшення строку надання кредиту: 24 тижнів, тобто до 08.05.2024 (а.с.20, 21).
Переказ вказаних коштів на картковий рахунок відповідачки підтверджується відповідними довідками (а.с. 36, 37, 40), а також випискою про рух коштів по банківській карті (а.с. 116-136).
Також, судом встановлено, що відповідачкою та позивачем в електронній формі підписані паспорти споживчого кредиту (а.с. 14-15, 17-18, 56-57).
Із розрахунку заборгованості видно, що станом на 07.07.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 153 348,18 грн, з яких: 42 454,59 грн. - сума заборгованості по кредиту та 110 893,59 грн. - сума заборгованості по процентах (а.с. 28-30).
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається в письмовій формі, а відповідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Проелектронні документита електроннийдокументообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умовиви користання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений строк (термін), відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у Договорі та Додаткових угодах до цього договору і вона користувалася кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом.
Наданий позивачем суду розрахунок розміру заборгованості відповідача відповідає умовам укладеного між сторонами договору.
Відповідачка ОСОБА_1 , в порушення умов кредитного договору, отримані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора.
З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика», про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані, та підлягають задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-365, 268, 280-282 ЦПК України, суд,
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором -задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий: К.В. Чуб