ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9143/22 Номер провадження 22-ц/814/1414/24Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.О. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів: Дорош А.І., Пікуля В.П.

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю представника АТ «Полтаваобленерго» адвоката Баранової В.І. та представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" адвоката Гончарової Анжеліки Сергіївни на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго", та просила визнати її звільнення ОСОБА_1 , з посади провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж АТ «Полтаваобленерго», згідно Наказу № 386-к від 28.07.2022 року незаконним та скасувати відповідний наказ, поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді провідного інженера Групи технічного аудиту Полтавської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго», стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 серпня 2022 року до дня поновлення на роботі, який на день пред`явлення позову становить 9862,50 грн., стягнути з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона з 2002 року по 02.08.2022 року працювала в Полтавській філії ПАТ «Полтаваобленерго», спочатку на посаді контролера, а в послідуючому на посаді керівника групи та провідного інженера.

23.05.2022 року вона отримала від АТ «Полтаваобленерго» попередження про вивільнення від 28.04.2022 року, згідно якого їй було повідомлено про те, що її посада підлягає скороченню (посада провідного інженера), та запропоновано переведення на інші вакантні посади, на підставі наказу «Про зміни в організаційній структурі» від 28.01.2022 року № 58.

Після цього їй було надано перелік вакантних посад в кількості 297 одиниць, з проханням обрати необхідну для переведення на іншу посаду.

21.06.2022 року ОСОБА_1 було запропоновано переведення на посаду інженера договірного відділу, на яку вона погодилась, та відповідна заява була підписана начальником філії, однак, не погоджена керівництвом з невідомих причин.

Листами від 29.05.2022 року, 14.07.2022 року та підписом на списку посад від 03.06.2022 року, а також 26.07.2022 року ОСОБА_1 погоджувалася на ряд вакансій, на які її не було переведено.

Згідно офіційного повідомлення роботодавця від 08.07.2022 обрані позивачкою посади вже виведені зі штатного розкладу з 01.06.2022 року. Крім того, надано додатковий перелік посад, з яких ОСОБА_1 знову було обрано найближчі до її кваліфікації та рівня знань професії.

Згідно остаточного списку вакантних посад, у визначені роботодавцем строки нею було надано згоду на переведення на посаду інженера виробничо технічної служби.

З усіх запропонованих вакантних посад, ОСОБА_1 від жодної не відмовлялася, а відповідний акт про відмову її від переведення на іншу посаду не складався.

02.08.2022 року, ОСОБА_1 було вручено наказ № 386-к про припинення трудового договору (контракту) від 28.07.2022 року, та проведено остаточний розрахунок, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України.

Зазначене звільнення з займаної посади позивачка вважає незаконним, та таким, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на норми ст. 40, ст. 49-2 КЗпП України, вказувала на те, що не відмовлялась від запропонованих посад, а відтак, у відповідача були відсутні підстави для її звільнення за ч. 1 ст. 40 КЗпП України при наявності вільних вакантних посад та відсутності письмового підтвердження від працівника про її переведення на іншу посаду, адже такі посади були на підприємстві.

Внаслідок її незаконного звільнення, на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, що затверджений Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 та згідно наданої відповідачем довідки від 15.08.2022 року № 89 про розмір середньої заробітної плати, нею обчислено розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу шляхом ділення суми заробітної плати за останні два повних місяці роботи (червень, липень 2022 р.), що складає 221584,24 грн.

Внаслідок незаконного звільнення, вона також зазнала значних душевних страждань, що негативно вплинули на її здоров`я. Через постійну необхідність обрання вакансії для переведення, та їх відхилення керівництвом, проведення співбесід за участю комісій, де вона була мовби на оглядинах та оцінюванні після багаторічної роботи, викликали в позивачки стрес та навіть призвели до загострення хронічних хвороб та остеноневропатичного синдрому, ситуаційно обумовленого стресом.

Посилаючись на норми ст. 237-1 КЗпП України, ст. 23 Цивільного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 рокупозовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - задоволено.

Визнано звільнення ОСОБА_1 з посади провідного інженера Групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж АТ «Полтаваобленерго», згідно Наказу № 386-к від 28.07.2022 року незаконним та скасовано відповідний наказ.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго» .

Стягнуто з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 серпня 2022 року до дня поновлення на роботі, який на день ухвалення рішення становить 221584,24 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» на користь ОСОБА_1 витрати, що пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 15000,00 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської об`єднаної філії АТ «Полтаваобленерго».

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем не доведено факту належного виконання законодавчо встановленого імперативного обов`язку, регламентованого приписами частини третьої статті 49-2 КЗпП України, та не наведено фактичних даних, які б свідчили про те, що роботодавцем вживалися заходи щодо можливого працевлаштування ОСОБА_1 .. За таких обставин суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників проведено відповідачем з порушенням норм трудового права, тому наявні підстави для визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача, поновлення його на роботі та стягнення середньої заробітної плати відповідно до положень статті 235 КЗпП України та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" адвокат Гончарова А.С.подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Крім того зазначає, що нормами трудового законозавства не педбачено право суду перевіряти доцільність скорочення працівників, оскільки власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штату працівників. Ці питання стосуються суто внутрішньої діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

Згідно з позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19), від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.

Позиція інших учасників справи

04.04.2024 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Т.Г. на адресу Полтавського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" адвоката Гончарової Анжеліки Сергіївни у якому адвокат просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що воно є законним, ухваленим відповідно до норм матеріального та процесуального права.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника АТ «Полтаваобленерго» адвоката Баранової В.І. та представника ОСОБА_1 - адвоката Сергієнко Т.Г., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у період з 14.01.2002 року по 02.08.2022 року ОСОБА_1 працювала в Полтавській філії ПАТ «Полтаваобленерго».

Наказом (розпорядженням) про переведення на іншу роботу N?174-к від 10.06.2020 року ОСОБА_1 була переведена з посади керівника групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж на посаду провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж.

Відповідно до підпункту 1.4. пункту 1 наказу «Про створення відособлених структурних підрозділів (філій)» N?401 від 02.07.2021 року створено Полтавську об?єднану філію АТ «Полтаваобленерго» за юридичною адресою: 36007, Полтавська обл., м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 47-а. В складі філії передбачені наступні дільниці: Диканська дільниця; ??Карлівська дільниця; ??Котелевська дільниця; ??Машівська дільниця; ??Новосанжарська дільниця; ??Полтавська дільниця районних електромереж; ??Решетилівська дільниця; ??Чутівська дільниця.

Пунктом 1 наказу «Про початок господарської діяльності відособлених структурних підрозділів (об?єднаних філій) товариства» N?663 від 04.11.2021 року з 01.01.2022 року введено в дію штатний розклад АТ «Полтаваобленерго» затверджений наказом по підприємству від 20.08.2021р. N?668-Т з усіма змінами до нього.

Листом N?08-65/2313 від 26.01.2022 року Голову профспілкового комітету АТ «Полтаваобленерго» на виконання вимог ч.2 ст.49-4 Кодексу законів про працю України, ч.3 ст.22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», було повідомлено про заплановане скорочення чисельності та штату працівників Товариства з 28.04.2022 року.

Наказом «Про зміни в організаційній структурі» N?58 від 28.01.2022 року визначено, що з 28.04.2022 року підлягають скороченню посади зазначені в таблиці, а саме 138 посад, серед яких посада провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії (місто) (т.1 а.с.84-87).

Відповідно до наказу N?133 від 15.03.2022 року «Про скасування наказу» призупинено дію наказу N?58 від 28.01.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» до особливого розпорядження Т.1 а.с.88).

Згідно наказу N?156 від 24.03.2022 року «Про внесення змін до наказу» в назві наказу N?133 від 15.03.2022 року замінено слово «скасування» на «призупинення» (т.1 а.с.89).

Згідно п.2 наказу «Про зміни в організаційній структурі» N?199 від 28.04.2022 року: Пункт 1 наказу N?58 від 28.01.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» викладено в такій редакції: з 04.07.2022 року скоротити посади зазначені в таблиці, а саме 68 посад, серед яких посада провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії (місто) (т.1 а.с.90-91).

Наказом «Про створення комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення» N?221-К від 28.04.2022 року з метою реалізації наказу АТ «Полтаваобленерго» «Про зміни в організаційній структурі» N?199 від 28.04.2022 для визначення серед працівників, посади яких скорочуються, осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення створено комісію (т.1 а.с.92).

Відповідно до Рішення комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення N?28/04 від 28.04.2022 року обмежень на звільнення провідного інженера групи технічного аудиту, яку обіймає ОСОБА_1 згідно вимог чинного трудового законодавства України немає. Згідно п. 1 наказу «Про внесення змін у наказ N?199 від 28.04.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» N?238 від 31.05.2022 року змінено дату скорочення посади провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж з 04.07.2022 року на 03.08.2022 року (т.1 а.с.93-94).

Відповідно до акту про відмову з ознайомленням з наказом ОСОБА_1 відмовилася від ознайомлення з наказом «Про внесення змін у наказ N?199 від 28.04.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» N?238 від 31.05.2022 року (т.1 а.с.96).

Згідно до наказу «Про попередження про заплановане звільнення» N?116 від 17.02.2022 року Попередження про наступне звільнення вирішено вручити працівникам, які підлягають звільненню з роботи 27.04.2022 у зв?язку із скороченням штату працівників, у строк до 26.02.2022 (т.1 а.с.97-98).

В період з 18.02.2022 року по 01.03.2022 року ОСОБА_1 мала тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання або травми, що не пов?язані з нещасним випадком на виробництві (т.1 а.с.99 - 101).

П. 1 наказу «Про вимушений простій на підприємстві та його оплату» N?163-Т від 09.03.2022 року встановлено початок простою Товариства з 11.03.2022 року до закінчення правового режиму воєнного стану на території України (т.1 а.с.102).

Керуючись до п.1 наказу «Про припинення простою» N?181-Т від 18.03.2022 року припинено вимушений простій окремих працівників частин структурних підрозділів Товариства, визначених наказом N?163-Т від 09.03.2022 року (т.1 а.с.103).

Відповідно до п. 1 наказу «Про вимушений простій на підприємстві та його оплату» N?152 від 24.03.2022 року встановлено початок простою Товариства з 28.03.2022 року до закінчення правового режиму воєнного стану на території України (т.1 а.с.104).

Керуючись п.2 наказу «Про вимушений простій на підприємстві та його оплату» N?152 від 24.03.2022 року працівникам частини структурних підрозділів Товариства не зазначеним в додатку N?1 наказу N?107-ДСК від 11.02.2022 року «Про роботу Товариств в умовах особливого періоду (воєнного стану)» зі змінами та доповненнями, дозволено бути відсутніми на роботі (робочому місці), до закінчення простою. Додаток N?1 наказу N?107-ДСК від 11.02.2022 року «Про роботу Товариств в умовах особливого періоду (воєнного стану)» є документом, що містить інформацію, яка становить службову інформацію та якому присвоєно «гриф службового користування». Доступ до даного документу надається відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Згідно до п.2 наказу «Про попередження про заплановане звільнення» N?204 від 29.04.2022 року встановлено вручити працівникам Попередження про наступне звільнення які підлягають звільненню з роботи 01.07.2022 у зв?язку із скороченням штату працівників у строк до 30.04.2022 (т.1 а.с.105-106).

В період з 29.04.2022 року по 20.05.2022 року ОСОБА_1 мала тимчасову непрацездатність внаслідок захворювання або травми, що не пов?язані з нещасним випадком на виробництві (т.1 а.с.107-111).

23.05.2022 року ОСОБА_1 було вручено особисто під підпис Попередження про вивільнення від 28.04.2022 року, одночасно з яким запропоновано список вакантних посад (т.1 а.с.114).

Відповідно до п.2 наказу «Про попередження про заплановане звільнення» N?239 від 01.06.2022 року Попередження про наступне звільнення встановлено вручити ОСОБА_1 , провідному інженеру групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж, яка підлягає звільненню з роботи 02.08.2022 у зв?язку із скороченням штату працівників, у строк до 01.06.2022 (Копія наказу N?239 від 01.06.2022 року додається). Від отримання Попередження про заплановане звільнення від 01.06.2022 року позивач відмовилася про що свідчить Акт про відмову від отримання попередження про вивільнення від 01.06.2022 року» (т.1 а.с115-117).

14.06.2022 року відповідачем отримано звернення провідного інженера групи технічного аудиту АТ «Полтаваобленерго» Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 від 29.05.2022 року вх.N?911-П від 14.06.2022 року (т.1 а.с.118).

08.07.2022 року листом N?08-65/12729 ОСОБА_1 повідомлено, що посади провідного інженера відділу внутрішнього аудиту та інженера відділу внутрішнього аудиту виведені зі штатного розкладу з 01.06.2022. На посаду інженера 1 категорії виробничо-контрольного відділу та інспектора служби економічної безпеки на початку червня були узгоджені та підписані документи на прийом інших працівників. Посаду фахівця групи внутрішнього аудиту не було запропоновано. Одночасно з даним листом Позивачу направлено список вакантних посад станом на 07.07.2022 року (т.1 а.с.121-124).

20.07.2022 року відповідачем повторно отримано звернення провідного інженера групи технічного аудиту АТ «Полтаваобленерго» Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 від 14.07.2022 року вх.N?911/1-П від 20.07.2022 року про згоду на переведення на посаду інженера виробничо-технічної служби. (т.1 а.с.126).

Наказом «Про створення комісії» N?444-к від 25.07.2022 року створено комісію з метою розгляду заяви провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж вх.N?911/1-П від 20.07.2022 року, а саме щодо бажання провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 на переведення на посаду інженера виробничо-технічної служби (т.1 а.с.127).

Згідно до Протоколу про проведення комісійного розгляду від 26.07.2022 року Комісією з?ясовано, що станом на день комісійного розгляду в АТ «Полтаваобленерго» наявна вакантна тимчасова посада, а саме: посада інженера виробничо-технічної служби згідно отриманого списку вакантних посад станом на 07.07.2022 (за номером 20 списку вакантних посад станом на 07.07.2022). Але через технічну помилку, яка виявлена при розгляді комісією, з`ясовано, що запропонована з боку АТ «Полтаваобленерго» посада станом на 07.07.2022 року інженера виробничо-технічної служби є тимчасовою посадою.

Дану посаду обіймає постійний працівник ОСОБА_2 , що тимчасово переведений на посаду інженера 2 категорії виробничо-технічної служби (основний працівник ОСОБА_3 ). оскільки інженер 2 категорії виробничо-технічної служби тимчасово переведений на посаду інженера 1 виробничо-технічної служби (основний працівник ОСОБА_4 мобілізований працівник, за яким зберігається місце роботи та посада на підставі ч.3 ст. 119 Кодексу законів про працю України). Через те, що запропонована вакантна посада інженера виробничо-технічної служби є тимчасовою, ОСОБА_1 категорично відмовилася від запропонованої з боку АТ «Полтаваобленерго» тимчасової вакантної посади інженера виробничо-технічної служби, про що було зафіксовано окремим актом (т.1 а.с.129).

В подальшому за рішенням комісії Позивач отримала новий перелік вакантних посад станом на 26.07.2022 року і погодилася на переведення провідним інженером групи землеустрою та паспортизації та попросила надати їй кваліфікаційні вимоги на дану посаду. Комісією враховані її побажання та надані кваліфікаційні вимоги провідного інженера групи землеустрою та паспортизації. Наказом «Про створення комісії» N?448-К від 27.07.2022 року з метою розгляду звернення провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 , яке зафіксоване в запропонованих посадах станом на 26.07.2022 про переведення на посаду провідного інженера групи землеустрою та паспортизації створено відповідну комісію (т.1 а.с.130).

Відповідно до Протоколу про проведення комісійного розгляду від 28.07.2022 року на засіданні комісії ОСОБА_1 самостійно визнала, що її рівень кваліфікації не відповідає кваліфікаційним вимогам посади провідного інженера групи землеустрою та паспортизації та особисто відмовилася від переведення на посаду провідного інженера групи землеустрою та паспортизації. В наступному було складено відповідний Акт про відмову (т.1 а.с.131 - 132).

Згідно довідки Первинної профспілкової організації Незалежної галузевої Професійної спілки енергетиків України АТ «Полтаваобленерго» N?21-ПК від 24.10.2022 року ОСОБА_1 до складу виборних органів профспілкового комітету АТ «Полтаваобленерго» обраною не була (т.1 а.с.133).

28.07.2022 року начальником відділу кадрів ОСОБА_5 , у присутності голови профкому ОСОБА_6 , провідного фахівця відділу кадрів ОСОБА_7 , провідному інженеру групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 було запропоновано ознайомитися з наказом про припинення трудового договору N?386-к від 28.07.2022 про звільнення у зв?язку зі скороченням штату працівників та засвідчити факт ознайомлення особистим підписом. ОСОБА_1 прочитала наказ, сфотографувала його та відмовилася засвідчувати ознайомлення підписом (т.1 а.с.134).

Відповідно до наказу (розпорядження) N?386-к про припинення трудового договору (контракту) від 28.07.2022 року: звільнено з 02.08.2022 ОСОБА_1 провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж за п. 1 ст.40 КЗпП України, скорочення штату працівників (т.1 а.с135).

01.08.2022 року на електронну адресу позивача (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було направлено Повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні (розрахунковий лист) за липень 2022 року: на 1 арк. в 1 прим. та Повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні (розрахунковий лист) за серпень 2022 року: на 1 арк. в 1 прим.

Згідно акту від 02.08.2022 року начальником відділу кадрів ОСОБА_5 , у присутності провідного фахівця відділу кадрів ОСОБА_7 , фахівця відділу кадрів ОСОБА_8 . провідному інженеру групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж ОСОБА_1 у зв?язку зі звільненням було запропоновано отримати трудову книжку тa копію наказу (розпорядження) про припинення трудового договору та повідомлення про нараховані та виплачені (розрахунковий лист), суми при звільненні.

ОСОБА_1 трудову книжку отримала під підпис. Копію наказу (розпорядження) про припинення трудового договору та повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні (розрахунковий лист) отримувати відмовилася (т.1 а.с.136 ).

Про отримання трудової книжки ОСОБА_1 свідчить її особистий підпис у Книзі обліку руху трудових книжок і вкладок до них та підпис в особовій картці на ім?я ОСОБА_1 (т.1 а.с.137-138).

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Параграф 1 глави 5 ЦПК України містить основні положення про докази, зокрема частиною 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Положення частини 5 статті 43 Конституції України гарантують громадянам захист від незаконного звільнення.

Статтею 5-1 КЗпП України встановлено гарантії забезпечення права громадян на працю, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Визначення юридичної особи, поняття та порядок ліквідації чи реорганізації юридичної особи містяться у статтях 80, 104, 111 ЦК України, статтях 62, 66, 79, 92 ГК України. Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною четвертою статті 36 КЗпП України передбачено, що у разі зміни роботодавця, а також у разі їх реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації (частина третя статті 49-2 КЗпП України).

У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17 (провадження № 61-38337св18) викладено правові висновки, що при вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Тож, однією з гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно до п.2 наказу «Про зміни в організаційній структурі» N?199 від 28.04.2022 року п. 1 наказу N?58 від 28.01.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» викладено в такій редакції: з 04.07.2022 року скоротити посади зазначені в таблиці, а саме 68 посад, серед яких посада провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії (місто) (т.1 а.с.90-91).

Наказом «Про створення комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення» N?221-К від 28.04.2022 року з метою реалізації наказу АТ «Полтаваобленерго» «Про зміни в організаційній структурі» N?199 від 28.04.2022 для визначення серед працівників, посади яких скорочуються, осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення створено комісію (т.1 а.с.92).

Відповідно до Рішення комісії з визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення N?28/04 від 28.04.2022 року обмежень на звільнення провідного інженера групи технічного аудиту, яку обіймає ОСОБА_1 згідно вимог чинного трудового законодавства України немає. Згідно до п. 1 наказу «Про внесення змін у наказ N?199 від 28.04.2022 року «Про зміни в організаційній структурі» N?238 від 31.05.2022 року змінено дату скорочення посади провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж з 04.07.2022 року на 03.08.2022 року (т.1 а.с.93-94).

Відповідачем повністю виконано вимоги, передбачені статтею 116 Кодексу законів про працю України, а саме проведено виплату всіх сум, що належали ОСОБА_1 в день звільнення (Т.1 а.с.140 - 141).

03.08.2022 року зі штатного розкладу АТ «Полтаваобленерго» виведено посаду провідного інженера групи технічного аудиту (т.1 а.с.142).

12.08.2022 року відповідачем на адресу позивача листом N?08-65/15317 від 12.08.2022 року з цінним описом надіслано завірену копію наказу про припинення трудового договору від 28.07.2022 року N?386-к та Повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні (розрахунковий лист) за липень 2022 року: на 1 арк. в 1 прим.; Повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні (розрахунковий лист) за серпень 2022 року: на 1 арк. в 1 прим. (т.1 а.с.143).

17.08.2022 року відповідачем у зв?язку з донарахуванням лікарняних, позивачу здійснено перерахування коштів згідно платіжного доручення N?930921 від 17.08.2022 року (т.1 а.с.145-146).

Апеляційним судом встановлено, що у відповідача дійсно відбулись зміни в організації виробництва і праці, а саме, зміни в організаційній структурі та скорочення чисельності штату працівників, ОСОБА_1 попереджалася про наступне вивільнення за два місяці з дати її попередження, а також позивачу пропонувались вакантні посади.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року в справі № 367/3870/16-ц.

Відповідно правової позиції викладеній у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №527/2021/18 від 30.06.2020 року «Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Ще раз наголошуємо, що Апелянтом повністю додержано процедуру скорочення посади провідного інженера групи технічного аудиту Полтавської філії міських електромереж АТ «Полтаваобленерго», що узгоджується із правовими постановами Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17), постановах Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі № 809/1353/16 та від 13 березня 2020 року у справі № 813/2688/16. Дотримання принципу «прозорості» проведення процедури скорочення чисельності та штату з боку Апелянта підтверджується постійним періодичним пропонуванням вакантних посад для можливого переведення на них Позивача, що визнано самим Позивачем шляхом долучення до позовної заяви не одного списку вакантних посад. Механізму пропонування вакантних посад та їх періодичності законодавчо не визначено.»

Встановлені апеляційним судом обставини та надана ним оцінка наявним у справі доказам щодо дійсної зміни в штаті та чисельності працівників АТ «Полтаваобленерго» не дають підстави для висновку про зловживання відповідачем своїм правом з метою незаконного звільнення позивача.

У відповідності до частин 2, 4 статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини як джерела права.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18 липня 2006 року). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача знайшли своє підтвердження, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 рокуз ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що вимоги апеляційної скарги задоволено повністю, з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позову та подання апеляційної скарги в сумі 1610,40 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, п.2 ч.1 ст. 374, п.3, 4 ч.1 ст. 376, 382, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" адвоката Гончарової Анжеліки Сергіївни -задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 листопада 2023 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» (Код , 36022, м. Полтава, вул. Старий Поділ,5., р/р НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК», м.Полтава, МФО 339500) судові витрати, що полягають у сплаті судового збору в розмірі 1610 грн. 40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.О. Панченко

Судді А.І. Дорош

В.П. Пікуль