Справа № 226/1043/24
Справа № 226/1043/24
Провадження № 2/226/306/2024
У Х В А Л А

22 липня 2024 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

за участю секретаря Щербаченко А.В.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_2 до Державого підприємства Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

Судом розглядається справа за позовом ОСОБА_2 до Державого підприємства Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація» (далі ДП ОК «Укрвуглереструктуризація») про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник відповідача ДП ОК «Укрвуглереструктуризація» Миронюк В.П. звернувся до суду з клопотанням про повернення позовної заяви, в обґрунтування якого вказав, що згідно з ухвалою суду від 30.04.2024 позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху для усунення її недоліків, зокрема щодо надання обґрунтованого розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, довідки про середньоденну (середньомісячну) заробітну плату чи заяву (клопотання) про витребування доказів у разі неможливості їх отримання особисто з обґрунтуванням таких підстав. 14.05.2024 на виконання ухвали суду від 30.04.2024 представником позивача були подані позовна заява в новій редакції та Дані про нараховану заробітну плату (дохід, грошове забезпечення) з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформовані на 10.05.2024, які не є довідкою про середньоденну (середньомісячну) заробітну плату, яка розраховується відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Крім того у виправленій позовній заяві позивач не зазначив обґрунтованого розрахунку стягнення. Також ухвала суду від 30.04.2024 була розміщена в ЄСІТС та відправлена на електронні адреси учасникам справи 01.05.2024. Документи на виконання цієї ухвали були направлені представником позивача 14.05.2024 з порушенням встановленого десятиденного строку без зазначення причин поважності пропуску строку та без клопотання про поновлення строку на їх подання. Оскільки недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі суду від 30.04.2024, усунені не були, представник відповідача просить суд повернути позивачеві його заяву. Крім того представник відповідача з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16 вважає, що позивачем не сплачено судовий збір за вимоги про стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку при звільненні та за вимоги про скасування наказу при звільненні.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи в його відсутність.

Розглянувши це клопотання, суд прийшов до такого.

Згідно із ухвалою суду від 30.04.2024 позовна заява ОСОБА_4 була залишена без руху для усунення її недоліків.

Згідно із ухвалою суду від 20.05.2024 у цій справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. При відкритті провадження у цій справі суд констатував, що стороною позивача недоліки були усунені у передбачений судом строк, про що свідчать матеріали справи. При цьому суд не вдавався до надмірного формалізму з метою недопущення обмеженням права позивача на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Ця ухвала набула законної сили і оскарженню не підлягає.

Після відкриття провадження у справі застосування приписів ч.3 ст.185 ЦПК України щодо повернення позивачеві позовної заяви є неможливим.

Оскільки клопотання відповідача не ґрунтується на законі, у його задоволенні слід відмовити.

Також суд зауважує, що посилання представника відповідача на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16,є недоречним, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі № 755/12623/19 від 08.02.2022 дійшла до іншого висновку, зазначивши, що середній заробіток за час вимушеного прогулу - це заробітна плата, оскільки при виплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу входить до структури заробітної плати, бо є заробітною платою. Відповідно за вимогу про стягнення цієї суми судовий збір не справляється згідно із п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», за приписами якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

На підставі викладеного, керуючись ст.222, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до Державого підприємства Об`єднана Компанія «Укрвуглереструктуризація» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 23.07.2024.

Суддя Ж.Є.Редько