Головуючий у суді першої інстанції: Бабко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року, ухвалене у складі судді Бабко В.В., у цивільній справі № 754/15129/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Зазначала, що 24 квітня 1999 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого вони мають двох спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на користь дітей. В подальшому відносно ОСОБА_3 було стягнуто аліменти до закінчення університету, однак оскільки ОСОБА_3 вже закінчила навчання та здобула вищу освіту, аліменти на її користь вже не стягуються. Наразі менша донька ОСОБА_4 вже досягла повноліття, та вступила до Київського національного лінгвістичного університету на факультет східної і слов`янської філології, за спеціальністю «035 Філологія» Корейська мова і література та переклад, західноєвропейська мова на денну форму здобуття освіти. За перший семестр навчання доньки вона сплатила 25 705,00 грн. Посилаючись на те, що відповідач не приймає участі в утриманні доньки, ОСОБА_1 просила стягнути відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 5 462,00 грн. з моменту подачі заяви і до закінчення навчання доньки, тобто до 30 червня 2027 року, та стягнути з відповідача 1/2 частину сплачених коштів за перший семестр навчання, а саме 12 852,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1 514,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 24 жовтня 2023 року.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що ОСОБА_4 навчається у Київському національному лінгвістичному університеті за кошти фізичних (юридичних) осіб на денній формі здобуття освіти. ОСОБА_4 не має доходів, щоб сплачувати вартість навчання, проїзд з/до місця навчання, а також коштів для забезпечення себе відповідними підручниками, словниками, одягом та їжею. Навчання на денній формі здобуття освіти позбавляє ОСОБА_4 можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач, в свою чергу, має можливість таку допомог надавати. Суд першої інстанції в порушення норм СК України помилково вирішив розрахувати розмір аліментів, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, одночасно з цим не врахувавши матеріальні потреби ОСОБА_4 . Також суд першої інстанції не взяв до уваги, що доводи відповідача щодо розміру його доходів належним чином не підтверджені, оскільки не доведено факт того, що він не має будь-яких інших джерел доходів, окрім заробітної плати. Вказує, що розмір доходу відповідача значно перевищує суму, яка вказана в довідці про його доходи. Він є здоровим, працевлаштованим та отримує заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти в тій сумі, яку потребує його донька ОСОБА_4 . Наявність у відповідача дружини та дитини не звільняє його від обов`язку утримувати ОСОБА_4 до досягнення двадцяти трьох років.

Адвокат Крупка М.П., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав відзив на апеляційну скаргу. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Заперечує проти доводів позивачки, вважає їх необґрунтованими, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 29).

Відповідно до довідки Київського національного лінгвістичного університету за №837/15-06 від 01 вересня 2023 року ОСОБА_4 є студенткою І-го курсу факультету східної і слов`янської філології Київського національного лінгвістичного університету, навчається за кошти фізичних (юридичних) осіб за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, на денній формі здобуття освіти. Термін навчання за освітнім рівнем бакалавр зазначено з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року (а.с. 34).

11 серпня 2023 року між Київським національним лінгвістичним університетом та ОСОБА_1 було укладено договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 6428-0045/2, відповідно до умов якого університет за рахунок коштів замовника здійснює підготовку здобувача ( ОСОБА_4 ) за денною формою здобуття освіти за освітньою програмою: Корейська мова і література та переклад, західноєвропейська мова, за спеціальністю 035 Філологія (а.с. 31-33).

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.2 вказаного договору загальна вартість платної освітньої послуги, за весь строк навчання становить 205 640,00 грн. Плата за кожен навчальний рік становить 51 410,00 грн. Плата за кожен семестр становить 25 705,00 грн.

Згідно з квитанцією № 225553598 від 29.08.2023, позивачка ОСОБА_1 внесла оплату за 1 семестр 2023/2024 навчального року за навчання студентки ОСОБА_4 (а.с. 35).

Суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , яка продовжує навчатись, в розмірі 1 514,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 24 жовтня 2023 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб: а) їм виповнилося 18 років; б) вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину з одного із батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання і другим із батьків, врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, інших дітей чи працездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 182, 200 СК України).

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Київського національного лінгвістичного університету за №837/15-06 від 01 вересня 2023 року ОСОБА_4 є студенткою І-го курсу факультету східної і слов`янської філології вказаного навчального закладу, навчається за кошти фізичних (юридичних) осіб за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти, на денній формі здобуття освіти (а.с. 34).

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилався на те, що він отримує заробітну плату в розмірі 8 476,50 грн., має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та непрацюючу дружину ОСОБА_6 , яка відповідно до трудової книжки не працює з 06 серпня 2018 року (звільнена за угодою сторін з ТОВ «БПС-Імпекс»), а відтак, у нього відсутні можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у визначеному позивачкою розмірі.

Відповідно до наданих ОСОБА_2 документів він працює в ТОВ «Пергам-Україна Інжиніринг» з 01 вересня 2009 року. На даний момент займає посаду «Менеджер». Дохід за період з 01 травня 2023 року по 31 жовтня 2023 року становить 63 179,36 грн. (а.с. 50).

Також, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 має другу малолітню дитину - доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 51).

Відтак, встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, отримує стабільний дохід.

При цьому ОСОБА_2 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження дійсного розміру його доходів, наявності або відсутності у нього прав на рухоме та нерухоме майно, а також доказів на підтвердження стану його здоров`я, з яких можна було б встановити, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у зв`язку з продовженням нею навчання у визначеному розмірі, а стягнення аліментів у меншому розмірі в повному обсязі могло б забезпечити потреби доньки у зв`язку з продовженням нею навчання.

Також, відповідач не надав доказів того, що окрім малолітньої дитини на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_6 , оскільки не подано доказів, які містили б відомості про її доходи. Копія трудової книжки ОСОБА_6 , з якої вбачається, що з 06 серпня 2018 року вона звільнена за угодою сторін з ТОВ «БПС-Імпекс», не є належним доказом її перебування на утриманні чоловіка.

Саме відповідач зобов`язаний довести, що в нього є об`єктивні та суб`єктивні поважні причини, через які він не в змозі надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, за відсутності таких доказів, у суду не має підстав вважати, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині.

Отже, встановивши, що ОСОБА_4 продовжує навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обов`язок відповідача утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , що продовжує навчатись.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , суд першої інстанції не в повній мірі врахував матеріальне становище платника аліментів, розмір його доходів, не звернув увагу на те, що довідка з місця роботи про отриману відповідачем заробітну плату за 6 місяців сама по собі не є належним, допустимим та достатнім доказом отриманого відповідачем доходу. Інших доказів, які б могли підтвердити матеріальне становище відповідача, зокрема, відсутність інших доходів, прав на рухоме та нерухоме майно, матеріали справи не містять.

При цьому суд першої інстанції безпідставно вираховував аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , виходячи з 1/2 частини прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум не може бути покладений в основу обрахунку розміру аліментів, який необхідний для повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

А отже, визначений судом розмір аліментів в сумі 1 514,00 грн., який становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не може бути визнано обґрунтованим.

ОСОБА_1 в позовній заяві зазначала, що повнолітня дочка сторін ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Дитина витрачає кошти на проїзд до місця навчання та місця проживання (32 грн. на день - проїзд на тролейбусі та метро), тобто в середньому витрачається по 640 грн. на місяць. Придбання спеціальних підручників, словників, зошитів для вивчення граматики, фонетики і графіки з корейської мови коштують в середньому 500 грн. Для забезпечення харчуванням, одягом та засобами гігієни витрачається приблизно 5 000,00 грн. на місяць. Вартість навчання за рік становить 51 410,00 грн., тобто по 4 284,00 грн. в місяць.

Заперечуючи проти задоволення позову ОСОБА_2 не надав суду належних та достатніх доказів про те, що дочка сторін не потребує матеріальної допомоги від батька саме у вище вказаному розмірі в зв`язку з продовженням нею навчання. Відповідач ОСОБА_2 не довів, що для утримання дочки у зв`язку з продовженням нею навчання, потрібно менше коштів, ніж було заявлено позивачкою.

Відтак, враховуючи обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, з відповідача підлягає стягненню половина витрат на утримання дочки ОСОБА_4 , що становить 5 212,00 грн. на місяць.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відсутності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки разово 1/2 частини сплачених нею коштів за перший семестр навчання доньки.

Звертаючись з позовом до суду позивачка посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини в Київському національному лінгвістичному університеті нею сплачено кошти за навчання за 1 семестр навчання в розмірі 25 705,00 грн., а тому, на її думку, з відповідача підлягає стягненню 1/2 частина цих коштів, що становить 12 852,00 грн.

Разом з тим, положеннями Сімейного кодексу України не передбачено можливості стягнення витрат на повнолітню дитину, що продовжує навчання, які були понесені та сплачені в минулому.

При цьому вартість всього навчання ОСОБА_4 у Київському національному лінгвістичному університеті, в тому числі, й за перший семестр її навчання було враховано позивачкою при визначені розміру матеріальної допомоги, якої потребує ОСОБА_4 в зв`язку з продовженням навчання. А тому задоволення такої позовної вимоги призведе до повторного стягнення з відповідача коштів за навчання доньки.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, та які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року в частині визначення розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 5 212,00 грн. щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, починаючи з 24 жовтня 2023 року.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду м. Києва від 18 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді