Справа № 738/2566/24
№ провадження 2/738/683/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю:

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: Васильчук О.М.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернігівської області цивільну справу за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А H О В И В:

У листопаді 2024 року секретар Менської міської ради, з метою захисту прав, життя та здоров`я малолітньої дитини, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі, являючись батьками малолітньої доньки, свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по її утриманню та вихованню. Згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року, малолітня ОСОБА_1 відібрана від батьків без позбавлення батьківських прав. Відповідно до рішення виконавчого комітету Менської міської ради № 309 від 27.10.2023 малолітній ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно розпорядження голови Прилуцької районної державної адміністрації від 22 грудня 2023 року № 205 малолітня ОСОБА_1 влаштована у прийомну сім`ю ОСОБА_5 , яка функціонує на території Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Мати дитини - відповідачка ОСОБА_3 більше трьох років не проживає із дитиною, не приймає участі у вихованні доньки. З малолітньою донькою інколи спілкується в телефонному режимі, але можливості відвідувати, допомагати та повернути в свою сім`ю не має, так як сама не забезпечена матеріально. Батько дитини - відповідач ОСОБА_2 в силу свого віку та стану здоров`я не може забезпечувати елементарних потреб дитини. В будинку, де проживала малолітня дитини зі своїм батьком, все в занедбаному та неохайному стані. Тому виконавчим комітетом було прийнято рішення про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки. В зв`язку з вищенаведеним, з метою соціально-правового захисту малолітньої дитини, орган опіки та піклування Менської міської ради звернувся до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_1 .

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні просила закрити провадження по справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , так як останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого вона надала копію свідоцтва про смерть. Позовні вимоги до ОСОБА_3 підтримала. Пояснила суду, що у поведінці відповідачки не відбулось ніяких змін. Мати дитини свідомо самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заперечень з приводу позовних вимог та клопотання про розгляд справи тільки з її участю до суду не подала.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідачки, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як слідує з матеріалів справи в листопаді 2024 року секретар Менської міської ради, з метою захисту прав, життя та здоров`я малолітньої дитини, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 07 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Менського районного суду від 28 листопада 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

З наявної в матеріалах справи копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані: піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 разом з батьками - відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Разом з тим, згідно інформації КУ «Менський місцевий центр соціальних служб» Менської міської ради фактично малолітня ОСОБА_1 проживала разом зі своїм батьком - відповідачем ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 . В будинку, де проживала дитина антисанітарні умови, відсутній запас продуктів. З батьком неодноразово проводились роз`яснювальні бесіди щодо наслідків невиконання ним батьківських обов`язків, проте на зауваження чоловік не реагує, вважає візити фахівців недоречними. Згідно Акту обстеження умов проживання по АДРЕСА_2 , за вказаною адресою умов для проживання малолітньої дитини нема (а.с.14,17).

Судом також встановлено, що згідно рішення Менського районного суду Чернігівської області від 05 вересня 2023 року, малолітня дитина ОСОБА_1 відібрана від батьків без позбавлення батьківських прав.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Менської міської ради № 309 від 27.10.2023 малолітній ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Згідно розпорядження голови Прилуцької районної державної адміністрації від 22 грудня 2023 року № 205 малолітня ОСОБА_1 влаштована у прийомну сім`ю ОСОБА_5 , яка функціонує на території Талалаївської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області.

Згідно інформації служби у справах дітей Прилуцької райдержадміністрації та Талалаївської селищної ради батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 жодного разу не звертались і не цікавились утриманням, вихованням та навчанням своєї доньки, не виявили бажання щодо спілкування з дитиною (а.с.13).

За інформацією Талалаївського ліцею, в якому з січня 2024 року навчається ОСОБА_1, прийомні батьки спілкуються з класним керівником, цікавляться справами доньки. Біологічні батьки з класним керівником не контактували (зворот а.с.14).

Згідно позиції органу опіки та піклування Менської міської ради Чернігівської області, останні вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав, затверджений рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області № 209 від 30.09.2024 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав батьків» (а.с.3-5).

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Пунктом 16 вказаної постанови Пленуму передбачено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи проблему забезпечення якнайкращих інтересів малолітньої ОСОБА_1 , суд підкреслює, що з огляду на те, що розлучення з батьками надає тяжкий вплив на дитину, таке розлучення повинно проводитися лише в крайньому випадку, наприклад, коли існує небезпека неминучого заподіяння дитині шкоди або в інших необхідних випадках; розлучення не повинно проводитися, якщо дитина може бути огороджена від розлучення за допомогою менш радикальних заходів. Перш ніж вдатися до розлучення, держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину, за винятком тих випадків, коли розлучення необхідне в інтересах захисту дитини. Матеріальна скрута не може служити виправданням для розлучення дитини зі своїми батьками.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 18 грудня 2024 року Менським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Покровське Корюківського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частиною 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до положень ч.1 ст.3 Конвенції «Про права дитини», ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей, саме зважаючи на які суд прийшов до переконання, що ОСОБА_3 беззаперечно має бути позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від виховання якої вона свідомо ухиляється, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини, не утримує її матеріально, не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров`ям, у зв`язку з чим суд і прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Менської міської ради про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав.

Керуючись статтями 164 - 166 Сімейного Кодексу України, статтями 4, 12, 79, 80-85, 255, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Провадження по справі за позовом Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - закрити.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Позовні вимоги Менської міської ради Чернігівської області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Жовтневе Менського району Чернігівської області).

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) на користь держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: О.А. Савченко