Справа № 202/1355/24
Провадження № 4-с/202/30/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

08 травня 2024 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2024 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернувся зі скаргою на рішення державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скарга обґрунтована тим, що на примусовому виконані в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 34617537 з виконання виконавчого листа № 2-0417, виданого 01.10.2012 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 500,00 грн.

16.01.2024 державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

З цією постановою він не згодний та вважає її незаконною.

Так, в постанові державного виконавця зазначено: 1. Звернути стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , які він отримує в Товаристві з обмеженою відповідальністю «СЕА ТРАНС»; 2. Здійснювати відрахування із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає станом на 01.01.2024 26072,7 грн., в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Після погашення загальної суми боргу, стягувати у відповідності до виконавчого документа, а саме: не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Однак жодної заборгованості, яка б утворилася з вини боржника, не існувало та не існує.

Так, боржник згідно матеріалам виконавчого провадження здійснював поштові перекази грошових коштів на ім`я стягувача, а саме: 25.11.2010 524 грн., 22.02.2011 419 грн., 13.05.2011 1024 грн., 23.04.2012 416 грн., 03.06.2012 208 грн., 31.10.2012 416 грн., 30.11.2012 300 грн., 28.12.2012 501 грн., 31.01.2013 400 грн., 28.02.2013 400 грн., 20.03.2013 400 грн., 29.04.2013 400 грн., 31.05.2013 400 грн., 27.06.2013 400 грн., 30.08.2013 412 грн., 30.09.2013 400 грн., 03.12.2013 400 грн., 31.01.2014 400 грн., 27.02.2014 400 грн., 31.03.2014 400 грн., 30.04.2014 400 грн., 31.05.2014 400 грн., 30.08.2014 400 грн., 31.07.2013 400 грн., 29.10.2013 400 грн., 30.12.2013 400 грн., 01.08.2014 400 грн., 30.08.2014 400 грн., 01.10.2014 400 грн., 31.10.2014 400 грн.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державним виконавцем Новокодацького ВДВС Тутовою І.В., борг на 01.05.2018 року становить 24515,13 грн.

03.05.2018 року боржник засобами «Укрпошти» зробив перерахування на ім`я стягувача грошових коштів у розмірі 24515 грн., що підтверджується фіскальним чеком , копія якого знаходиться в матеріалах виконавчого провадження.

14.06.2018 року грошові кошти у розмірі 24515 грн. були повернути «Укрпоштою» за закінченням строку зберігання.

В той же день він звернувся до Новокодацького ВДВС із заявою про надання реквізитів стягувача ОСОБА_2 для перерахування аліментів на утримання сина ОСОБА_4 .

В подальшому в усній бесіді державний виконавець І.В. Тутова повідомила, що слід припинити грошові перекази до встановлення актуальних реквізитів для сплати аліментів. Як пояснила державний виконавець, вона складе та направить стягувачу вимогу про надання реквізитів для сплати аліментів. Було визначено, що до моменту встановлення державним виконавцем актуальних реквізитів та способу сплати аліментів він має не сплачувати аліменти, оскільки вони не отримуються.

Тобто 03.05.2018 він сплатив весь розмір заборгованості по аліментам відповідно до суми, яку визначила державний виконавець у своєму розрахунку. В цей же день фіскальний чек було надано державному виконавцю, після чого остання 04.05.2018 винесла постанову, в якій з посиланням на зазначений фіскальний чек визнана відсутність заборгованості.

Проте 20.01.2019 інший державний виконавець констатувала наявність заборгованості станом на 01.09.2018 в розмірі 26 515,13 грн.

Державний виконавець проігнорувала факт оплати 03.05.2018 заборгованості по аліментам. Натомість додала 2000 грн. заборгованості за 4 місяці та визначила новий розмір заборгованості.

На думку боржника, державний виконавець формально підійшла до вирішення питання про доцільність накладання штрафу та залишила без уваги неможливість виконання аліментного зобов`язання з вини стягувача, якою переказ не був отриманий.

Згідно матеріалам виконавчого провадження станом на 01.09.2018 не існувало заборгованість, підтвердженням чого є постанова про скасування розшуку від 04.05.2018, в якій зазначено, що «Згідно з квитанцією "Укрпошта" ПН 55 сума заборгованості по аліментам переказана за адресою стягувача. Заборгованість на 01.05.2018 року відсутня».

Листом від 09.09.2022 № 42337/20 Другий Правобережний ВДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах повідомив про те, що станом на 09.09.2022 виплат на особистий рахунок стягувача не здійснювалося, у зв`язку з відсутністю реквізитів та неможливістю їх визначення».

Тобто протягом всієї тривалості виконавчого провадження орган ВДВС не зміг з`ясувати, куди він мав платити аліменти.

Отже, він не мав можливості виконувати свій обов`язок.

У провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа № 202/14972/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління ДМС у Дніпропетровській області, Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання особи безвісно відсутньою. У своїх заявах по даній справі відділ державної виконавчої служби не заперечує факт відсутності інформації про місцезнаходження ОСОБА_5 (стягувача у виконавчому провадженні).

На думку боржника, бездіяльність державного виконавця, що виразилася в неперерахуванні аліментів на рахунок отримувача, не встановлення місцезнаходження стягувача, номерів банківських рахунків, призвела до порушення прав особи, на утримання якої сплачені аліменти.

Також порушено його права, що виразилося в безпідставному накладенні стягнення на заробітну плату через обставини, які виникли в результаті бездіяльності державного виконавця та стягувача.

Таким чином, заборгованість виникла з вини стягувача та державної виконавчої служби через неналежне виконання своїх обов`язків та недотримання власних процедур.

За таких обставин вважає, що його вина у виникненні заборгованості відсутня. Відповідно звернення стягнення на заробітну плату за відсутності його вини є протиправним.

Також звертає увагу, що відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 по справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21), номер судового рішення: 102221948, оскаржувана постанова державного виконавця не може вважатися справедливою, оскільки заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виникла не з вини боржника, а з вини державного виконавця.

За цих підстав просить визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16 січня 2024 року, яка винесена у виконавчому провадженні 34617537, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Судові витрати покласти на Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У судове засідання представник боржника ОСОБА_3 , державний виконавець Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та стягувач ОСОБА_2 не з`явилися, повідомлялися про час і місце розгляду скарги.

При цьому начальником Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) був поданий відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якій зазначено, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 34617537 з примусового виконання виконавчого листа № 2-0417, виданого 01.10.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Боржником вимоги виконавчого провадження не виконуються. Відповідно до отриманої інформації боржник ОСОБА_1 отримує дохід у ТОВ «Сеа Транс». Враховуючи це, відповідно до ст. ст. 10,68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 16.01.2024 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, копія якої направлена для виконання до ТОВ «Сеа Транс». Боржником розрахунок заборгованості по аліментам не оскаржувався. Вважає, що боржником не доведено порушення його прав. Всі дії державного виконавця направлені виключно на виконання вимог виконавчого документа в порядок та у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження». За цих підстав просить у задоволенні скарги відмовити та судові витрати покласти на боржника. Судовий розгляд скарги проводити без участі представника відділу

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що на виконанні в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 34617537 з примусового виконання виконавчого листа № 2-0417, виданого 01.10.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

У цьому виконавчому провадженні 16 січня 2024 року старшим державним виконавцем Авраменко К.І. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, які він отримує у ТОВ «СЕА ТРАНС».

Згідно з цією постановою державний виконавець постановив здійснювати відрахування із суми доходів боржника, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у розмірі 50% доходів щомісяця до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка складає станом на 01.01.2024 26072,7 грн., в тому числі виконавчий збір/основна винагорода приватного виконавця та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій. Після погашення загальної суми боргу, стягувати відповідності до виконавчого документа, не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись із вказаною постановою, боржник звернувся зі скаргою до суду.

Зі змісту скарги ОСОБА_1 слідує, що він не погоджується з нарахованою державним виконавцем заборгованістю зі сплати аліментів.

При розгляді скарги слідчий суддя виходить із того, що відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 статті 68 зазначеного Закону визначено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина 3 статті 68 Закону України Про виконавче провадження

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України Про виконавче провадження підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до частин 1, 4 статті 71 Закону України Про виконавче провадження 1. Порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

Згідно з частиною 8 статті 71 Закону України Про виконавче провадження спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, в разі виникнення між учасниками виконавчого провадження спору щодо розміру заборгованості по аліментам, спір щодо розміру заборгованості по аліментам вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, і суд має визначити розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Суд враховує, що в даному випадку судом було присуджено стягнення з боржника аліментів у твердій грошовій сумі, тобто періодичних платежів, та під час примусового виконання рішення встановлено, що боржник отримує дохід у ТОВ «Сеа Транс». Тому суд вважає, що державним виконавцем було правомірно винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Розмір відрахувань із заробітної плати (доходу) боржника визначений виконавцем у межах, установлених законом.

Доводи боржника про те, що ним була сплачена сума заборгованості по аліментам, але вона не була отримана стягувачем, та, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з його вини, правового значення для розгляду цієї скарги не мають, оскільки наявність заборгованості зі сплати аліментів на цей час боржником не спростована.

Боржником розмір нарахованої виконавцем заборгованості в установленому порядку не оспорюється, вимог про визначення судом розміру заборгованості не заявлялося.

Доказів відсутності свого обов`язку зі сплати аліментів боржником також не надано.

Посилання у скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 по справі № 2610/27695/2012 суд вважає безпідставним, оскільки така постанова стосувалася накладення штрафу та правовідносини у цій справі не є релевантними.

Суд вважає, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату (доходи) боржника від 16 січня 2024 року винесена державним виконавцем відповідно до закону, в межах наданих йому повноважень, права боржника цією постановою не порушені.

В свою чергу, в разі незгоди з нарахованою сумою заборгованості боржник вправі у порядку, визначеному законом, звернутися до суду з відповідними вимогами.

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні скарги ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 450-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко