У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.08.2024 Справа №607/17108/24

09 серпня 2024 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Герасимчук Олег Олександрович, про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Герасимчук О.О., звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 (десяти) прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.08.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

В силу вимог ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

В силу вимог ч. 1, 7 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Відповідно, стягнення витрат на професійну правничу допомогу за правилами наказного провадження є неможливим. Боржник, при цьому, позбавлений права довести неспівмірність заявлених вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Порядок розподілу судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України, які регулюють порядок розподілу судових витрат, понесених сторонами при розгляді справ у позовному провадженні.

Із зазначених норм вбачається, що судові витрати підлягають розподілу між сторонами у позовному провадженні у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3, 8 статті 141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України.

Відповідно до розділу ІІ ЦПК України наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Суть наказного провадження полягає у безспірності заявлених вимог та спрощеній процедурі судового провадження, спрямованої на ефективність судового розгляду.

Відтак, заявник заявив вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку, визначеного вимогами ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування у справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Таким чином, враховуючи те, що вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу не входять до переліку, визначеного вимогами ч. 1 ст. 161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування у справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, беручи до уваги, що вказана вимога та вимога про стягнення аліментів не взаємопов`язані між собою, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід відмовити у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу адвоката.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 165, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині стягнення із ОСОБА_2 витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до безпосередньо Тернопільського апеляційного суду.

Повне ухвала суду складена 09 серпня 2024 року.

Суддя І.М. Черніцька