Справа № 184/420/24
Номер провадження 2/184/596/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Томаша В.І.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової Т.В.,

довіреної особи ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Шаврової Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , довірена особа ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до ОСОБА_3 , третя особа Покровська міська рада Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з її вибуттям до іншого постійного місця проживання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 , яка належить до житлового фонду територіальної громади м. Покров Дніпропетровської області. ОСОБА_3 є його колишньою дружиною та колишнім членом його сім`ї. Їхній шлюб був розірваний 01 квітня 1997 року. До сих пір вони удвох зареєстровані на постійне місце проживання в цій квартирі. Однак вона за місцем своєї реєстрації в цій квартирі не проживає з 2004 року. До 2006 року вона тимчасово була відсутньою за місцем своєї реєстрації. В 2006 році вона вибула на постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживали її батьки та вивезла з квартири все своє особисте майно, а також найбільш цінне сумісно нажите майно. Ніяких особистих речей відповідачки в квартирі не залишилося. Відповідачка успадкувала квартиру АДРЕСА_2 після смерті своїх батьків. В 2010 році вона офіційно оформила свої спадкові праві на зазначену квартиру. Також відповідачка в своїй Декларації, яку вона 29.07.2022 року уклала з сімейним лікарем ОСОБА_4 , зазначає своїм фактичним місцем проживання квартиру АДРЕСА_2 . Таким чином, вона особисто підтверджує той факт, що фактичним місцем її проживання є квартира АДРЕСА_2 , а не спірна квартира, в якій зареєстровано її місце проживання і яку вона вже не вважає своїм постійним місцем проживання. Відповідачка після вибуття на своє нове постійне місце проживання втратила будь-який інтерес до квартири, в якій зареєстровано її постійне місце проживання. На протязі 20 років вона не проживає в спірній квартирі та не користується нею. Також вона припинила виконувати усі свої обов`язки, які закон покладає на неї як на зареєстрованого члена сім`ї наймача. Таким чином, з її боку фактично має місце втрата нею будь-якого інтересу до вказаної квартири, до несення витрат по утриманню житла та оплаті за комунальні послуги. Протягом всього минулого часу тільки він сплачує усі витрати по утриманню житлового будинку та прибудинкової території і по оплаті за усі інші комунальні послуги, що нараховуються різними комунальними службами, у тому числі на відповідачку. Оскільки відповідачка не має наміру добровільно знятися з реєстрації, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом, внаслідок чого позивач не має змоги вільно розпоряджатись своїм майном.

Позивач в судове засідання не з`явився.

Довірена особа ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Представник позивача адвокат Шаврова Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128 ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку.

Третя особа - Покровська міська рада Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їхньою відсутності, при винесені рішення покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Факт вибуття відповідачки на інше постійне місце проживання в квартиру АДРЕСА_2 підтверджується наданими в судовому засіданні показаннями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що вона давно знає цю сім`ю. ОСОБА_6 давно переїхала з квартири позивача і проживає в іншій квартирі в м. Покров.

Окрім цього, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала показання, згідно яких повідомила, що їй відомо, що вона давно знає цю сім`ю. ОСОБА_6 давно переїхала з квартири позивача і проживає в іншій квартирі в м. Покров.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, згідно яких повідомив, що в 2004 році він купив квартиру в тому будинку, де і позивач і бачив, що ОСОБА_6 вивозила з квартири речі і більше після того він її не бачив. В цій квартирі живе ОСОБА_9 з жінкою.

Окрім цього, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання, згідно яких повідомив, що він знає цю сім`ю, вони сусіди. ОСОБА_6 давно виїхала з речами на іншу квартиру, де і мешкає.

Суд, вислухавши довірену особу, представника позивача, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення за наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України проголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеним законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 47, 48 Конституції України закріплено право громадян на житло, як найважливішою ланкою соціально-економічного права.

Як підтверджується матеріалами справи та встановлено в судовому засіданні, 01 квітня 1997 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 (а.с.13).

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №250 від 08.02.2024 року, виданого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області, за адресою - АДРЕСА_3 зареєстровані: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №365767031 від 14.02.2024 року, сформованого виконкомом Покровської міської ради Дніпропетровської області, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 (підстава виникнення права власності свідоцтво про право на спадщину) (а.с.11-12).

Згідно декларації №0001-5340-05А0, укладеної між ОСОБА_3 та сімейним лікарем ОСОБА_4 , фактичним місцем проживання зазначено квартира АДРЕСА_2 (а.с.16).

Згідно Акту від 23.08.2016 року, зі слів сусідів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_3 з 2004 року не мешкає (а.с.17).

Згідно Акту МКП «Житлкомсервіс» №32 від 09.02.2024 року, зі слів сусідів було встановлено, що за адресою - АДРЕСА_3 ОСОБА_3 не мешкає з грудня 2004 року (а.с.18).

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, статтею 379 ЦК України зазначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Згідно до ч.2 ст.327 ЦК України, управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені законом.

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України «При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців».

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України «Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку».

Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

На підтвердження вибуття особи до іншого постійного місця проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресування кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Відповідно до постанови Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №161/20415/19: підставою для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Як випливає із зазначеної норми закону, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно при позбавлення права власності на житлове приміщення, позбавленні права користування житловим приміщенням, визнанні особи безвісно відсутньою, оголошенні фізичної особи померлою.

З огляду на те, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Як зазначає у своєму позові позивач йому необхідно визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою для зняття з реєстраційного обліку, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з її вибуттям до іншого постійного місця проживання.

Таким чином, з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.321, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 10, 76, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 , довірена особа ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Шаврова Наталія Михайлівна до ОСОБА_3 , третя особа Покровська міська рада Дніпропетровської області «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з її вибуттям до іншого постійного місця проживання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.07.2024 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш