Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2024 року місто Київ
Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію способом її поширення
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21.12.2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію способом її поширення.

02.01.2024 надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі, у якій просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 28 000 грн. та витрати на залучення спеціалістів у розмірі 3 600 грн.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК).

Суд, дослідивши матеріали справи та подане клопотання, приходить до наступних висновків.

У проваджені Подільського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію способом її поширення.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 21 грудня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію способом її поширення, визнано інформацію недостовірною та зобов`язано спростувати недостовірну інформацію способом її поширення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, у Постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Так, у матеріалах справи міститься: копію договору № 11/05/2021 про надання професійної правничої допомоги від 18.05.2021 року, копію додаткової угоди № 3 від 03.11.2021 до договору № 11/05/2021 про надання професійної правничої допомоги від 18.05.2021 року, копію звіту № 445/2021-3В від 08.11.2021 за результатами проведення фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет, копію договору № 194/2021 від 25.05.2021 про надання послуг, копією акту наданих послуг № 2-194/2021 від 08.11.2021 року, копія рахунку на оплату № 1-2548 від 02.11.2021 року, копію платіжного доручення № 190 від 05.11.2021 року, копію меморіального ордеру @2PL605896 від 18.11.2021 року, копією акту прийому-передачі наданих послуг від 25.12.2023, копіє договору №12/11/2023 від 12.11.2023 про надання правової допомоги, копією акту приймання-передачі наданої правової допомоги до договору №12/11/2023 про надання правової допомоги від 12.11.2023, копією платіжної інструкції № 14603976 від 26.12.2023, копією платіжної інструкції № 14566715 від 30.11.2023.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи предмет позову, складність та обсяг самої справи, співмірність складності справи із наданими адвокатом послуг, враховуючи, що справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, а відтак, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 28 000 грн. та витрат на залучення спеціалістів у розмірі 3 600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.133, 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростувати недостовірну інформацію способом її поширення - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень тавитрати на залучення спеціалістів у розмірі 3 600 (три тисячі шістсот) гривень;

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 );

відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий);

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення;

Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Суддя В.В.Гребенюк