03.09.2024 Справа № 469/396/21
2/469/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2024 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Рогозевич С.О.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

представник позивачки - адвокат Вороненко Т.М. (у режимі відеоконференції),

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 - не з`явилися,

представник відповідачів ОСОБА_3

та ОСОБА_4 - адвокат Дорошенко А.В.,

третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору ОСОБА_5 - не з`явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.05.2021 року звернулася до Березанського районного суду із зазначеним позовом, у якому просила:

- встановити факт спільного проживання з ОСОБА_6 з липня 2012 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за нею право власності на: вантажний автомобіль ГАЗ - 5204, державний номер НОМЕР_1 , 1979 року випуску, вартістю 35151 гривень; частину грошових коштів на суму 80480 грн., які знаходяться на рахунках Приватбанку: відповідно до договору SAMDNWFD201 (рахунок ідентифікатор НОМЕР_2 ), вклад "Стандарт", строком на 6 місяців та відповідно до договору SAMDNWFD 300, вклад "Стандарт", строком на 1 місяць;

- стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь частину вартості легкового автомобіля ВАЗ 210740, рік випуску - 2010, номер кузова НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_4 , чорного кольору, тобто 30104 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що з липня 2012 року по 06 січня 2021 року вона проживала з ОСОБА_6 однією сім`єю як чоловік та дружина, але без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні доходи та витрати, вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Всі витрати на організацію та проведення поховання були понесені позивачкою.

Після смерті вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в прийнятті заяви їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть спадкодавця та у зв`язку з тим, що вона не перебувала з померлим в зареєстрованому шлюбі.

За кошти, які вона отримала від продажу нежитлової будівлі та земельної ділянки в АДРЕСА_2 ) у вересні 2019 року позивачка разом зі співмешканцем ОСОБА_6 у ОСОБА_5 купили за 2500 доларів США (еквівалентно 60 208 грн.) легковий автомобіль ВАЗ 210740, рік випуску - 2010, кузов НОМЕР_3 , номерний знак Я НОМЕР_4 , чорного кольору. Кошти передавалися в присутності свідка ОСОБА_7 06.01.2021 року відповідач самовільно, без будь якого дозволу забрав вищезазначений легковий автомобіль, яким користується до теперішнього часу.

01.09.2020 року згідно поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/8148737 легковий автомобіль ВАЗ 210740, державний номер НОМЕР_4 застрахований ОСОБА_6 .

Крім того, протягом 2012-2020 років до вантажного автомобіля ГАЗ 5204, державний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, який належить ОСОБА_6 купувались запчастини на суму 84 806 грн.

Крім того, протягом 2012 2020 років позивачка постійно отримувала орендну плату за належні їй на праві власності земельні ділянки. За оренду земельних ділянок та за продаж домашнього господарства кошти вони вирішили складати на купівлю житла для їхньої сім`ї і покласти на депозитний рахунок в Приватбанку.

Так 02.04.2020 року було укладено договір SAMDNWD201, вклад "Стандарт" строком на 6 місяців без можливості дострокового розірвання. Договір заключено між АТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_6 . Початкова сума вкладу - 49 427.29 грн., яку вніс спадкодавець.

05.06.2020 року спадкодавець ОСОБА_6 , який діяв в інтересах нашої сім`ї також вніс 20 715,35 грн.

09.04.2020 року спадкодавець ОСОБА_6 надав їй довіреність, якою уповноважив її, ОСОБА_1 , розпоряджатися повністю його вкладами SAMDNWFD201, які знаходяться на рахунку 1718 та SAMDNWFD200 від 02.04.2020, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_5 в Приватбанку.

Посилаючись на наведені обставини та положення ч.2 ст.3 СК України, згідно якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, положення ст.1216, 1218, 1264 ЦК України, які регулюють спадкові відносини, позивачка просить задовольнити позов.

27.05.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (Т.1 а.с.80).

05.07.2021 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на вимогах закону.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилався на те, що ОСОБА_6 , з яким позивачка просить встановити факт проживання спільною сім`єю, був його батьком, і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На день своєї смерті з 14.01.1986 року батько був зареєстрований за однією адресою з ним по АДРЕСА_3 .

Крім нього, у батька є дочка, його сестра, ОСОБА_3 .

Крім того, його батько ОСОБА_6 з 04.06.1978 року і до дня своєї смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з його мамою ОСОБА_8 .

Враховуючи зазначені вимоги закону, він, його сестра та його мама 02.02.2021 року звернулися до приватного нотаріуса Березанського нотаріального округу Мартинюка П.М. із заявами про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63383359 від 02.02.2021 року.

У зв`язку з цим, згідно правових позицій Верховного Суду позовна вимога позивачки щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з липня 2012 року до 06 січня 2021 року суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній шлюб на день смерті батька не був розірваний, а тому у встановленні факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу його батька з позивачкою, на думку відповідача, необхідно відмовити, як і слід відмовити в задоволенні її позовних вимог в частині визнання права власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу (Т.1, а.с.86-89).

11.08.2022 року представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Дорошенко А.В. надала суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, викладених у відзиві ОСОБА_2 (Т.1 а.с.207-210).

22.09.2022 року року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (Т.1, а.с.241).

У судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Вороненко Т. М. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просили задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Дорошенко А. В. проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, місце і час судового засідання, повідомлені належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явилася, Про дату, місце і час судового засідання, повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення позивачки, представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Позивачка просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_6 з липня 2012 року по день його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з цим, посилаючись на положення ч.2 ст.3 СК України, згідно якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, позивачка просить визнати право власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу

Із матеріалів справи вбачається, і що не заперечують сторони, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_6 , виданим Березанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.01.2021 року (Т.1, а.с.92), і є батьком відповідачів у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим Березанським райвідділом ЗАГС в 22.06.1984 року (Т.1, а.с.93), свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_8 , виданим Березанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головно територіального управління юстиції у Миколаївській області від 24.02.2017 року (Т.1, а.с.94), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.08.1979 року ( Т.1 а.с.96).

На день своєї смерті з 14.01.1986 року ОСОБА_6 був зареєстрований за однією адресою з відповідачем ОСОБА_2 по АДРЕСА_3 , що підтверджується Довідкою Березанської селищної ради Миколаївської області від |23.06.2021 року за вих.№ 09-06/1007 (Т.1, а с.95).

Крім того, згідно матеріалів справи, на момент смерті ОСОБА_6 з 04.06.1978 року і до дня своєї смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_8 , що підтверджується повторним свідоцтвом про їх одруження серії НОМЕР_10 , виданим Краснопільською сільською радою Березанського району Миколаївської області від 12.11.1997 року (Т.1, а.с.100), і що не заперечують сторони.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 755/18012/16-ц (провадження №61-40658св 18) зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. До спадкоємців четвертої черги належать жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу.

Згідно з частиною другою статті З СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки .

Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Статтею 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якоґо було придбано спірне майно.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №-55/18012/16-Ц (провадження № 61-40658св18), аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 НІ у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі №759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Таким чином, враховуючи факт перебування ОСОБА_6 на день смерті у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 та приймаючи до уваги значені правові позиції Верховного Суду, позовна вимога позивачки щодо встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з липня 2012 року до 06 січня 2021 року суперечить вимогам статті 25 СК України, оскільки попередній шлюб на день смерті ОСОБА_6 не був розірваний, а тому, у встановленні факту спільного проживання позивачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , слід відмовити.

Крім того, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17 (провадження № 61-43499св18) від 15 серпня 2019 року у справі N588/350/15 (провадження N 61-30273св18) за відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Таким чином, оскільки вимоги позивачки щодо визнання права власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, є похідними від вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, такі вимоги задоволенню також не підлягають.

За встановлених обставини суд дійшов висновку, що для задоволенні позовних вимог позивачки ОСОБА_1 відсутні підстави, передбачені законом, а тому у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд у х в а л и в:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на майно померлого, як частку у праві спільної сумісної власності чоловіка та жінки, які проживали без реєстрації шлюбу, відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з частим та тривалим припиненням енергопостачання Березанського районного суду Миколаївської області на протязі періоду часу з 26 серпня по 03 вересня 2004 року внаслідок ракетної атаки по об`єктах енергетичної інфраструктури України, повний текст рішення суду складено 03 вересня 2024 року.

Суддя: