Справа №760/8407/23 2/760/4187/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника відповідача Смітюх І. І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 7 000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 квітня 2023 року і до досягнення ним 23 років.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 23 вересня 2021 року на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва розірвано шлюб. Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу вона з сином залишились проживати разом, а відповідач почав проживати окремо.

Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 сину сторін виповнилося 18 років. З 01 вересня 2020 року і на момент звернення до суду з позовом він навчається на денній формі навчання в Економіко-правовому фаховому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, на платній основі, стипендії не отримує, оплату здійснює вона.

Крім того, до досягнення сином повноліття відповідач ухилявся від виконання свого обов`язку з його утримання, що підтверджується рішенням суду про стягнення аліментів, яке в період воєнного стану не виконувалося. Будь-якої допомоги у вступі сина до фахового коледжу відповідач не надавав.

Позивач зазначає, що хоч син і повнолітній, але він не працює, проживає разом з нею, продовжує навчання, у зв`язку з чим, потребує майнової підтримки (харчування, одяг, житлово-комунальні послуги тощо).

Враховуючи викладене, що відповідач має нормальний стан здоров`я, стабільний дохід, іншої сім`ї та дітей не має, позивач вважає, що достатнім буде розмір аліментів 7 000 грн, тому звернулася до суду з цим позовом.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2023 року вказану справу передано для розгляду головуючому судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху.

На виконання зазначеної ухвали 04 липня 2023 року позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків.

05 липня 2023 року ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням викликом сторін.

02 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому його представник заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт сплати нею гуртожитку чи оренди житла, проїзду до навчального закладу, придбання підручників, зошитів тощо, тобто не доведено, що син перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері та виключно вона його утримує, як і не доведено наявність потреби в утриманні внаслідок продовження навчання, оскільки після початку повномасштабного вторгнення син проживає за кордоном.

Крім того, протягом 2022-2023 навчального року у позивача була відсутня необхідність нести матеріальні витрати, пов`язані з оплатою навчання сина та оренди житла/гуртожитку, проїзду, оскільки ОСОБА_4 після початку повномасштабного вторгнення виїхав до Польщі та в Україну не повертався, протягом вказаного навчального року вчився у Морському технікумі у м. Свіноуйще, де навчання та проживання було безкоштовним.

Після закінчення навчального року, 01 липня 2023 року син поїхав працювати до Німеччини, тобто з настанням повноліття, проживав окремо від батьків. Згідно з роздруківками нарахованої заробітної плата вона становила приблизно 2 500 євро на місяць.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено, що син потребує допомоги, у зв`язку із навчанням.

Також, визначаючи, що з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 7 000 грн, позивач на надала розрахунків та доказів понесених нею витрат пов`язаних з навчанням сина на таку суму.

Окрім того, представник відповідача звертає увагу, що ОСОБА_3 має хронічне захворювання цукровий діабет 2 типу, тому він щомісячно витрачає приблизно 2 000 грн на ліки для підтримання нормального стану здоров`я, а також матеріально допомагає непрацездатній матері пенсіонерці.

З огляду на викладене, вважає, що позивач не довела, що їх спільний син продовжує навчання, наявність потреби у матеріальній допомозі внаслідок продовження навчання та наявність у батьків можливості надання такої допомоги, тому в задоволенні позову слід відмовити.

05 жовтня 2023 року ухвалою суду клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Смітюх І. І. про розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, за правилами загального позовного провадження від 02 жовтня 2023 року залишено без задоволення.

27 жовтня 2023 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та клопотання представника відповідача про витребування доказів.

15 листопада 2023 року, 24 листопада 2023 року та 29 листопада 2023 року до суду надійшли витребувані докази.

Ухвалою суду від 18 січня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів.

01 березня 2024 року до суду надійшли витребувані докази.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність позивача.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першоюстатті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд установив, що сторони мають спільного повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 26 лютого 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Київського кооперативного інституту бізнесу і права № 166 від 03 квітня 2023 року ОСОБА_4 дійсно навчається з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року на денній формі навчання, за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» в Економіко-правовому фаховому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, на платній основі. Стипендії не отримує. Оплату за навчання сина здійснила матір - ОСОБА_2 за 2 та 3 курси.

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач зазначає, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Статтею 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюютьсяглавою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц).

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 20постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, судом установлено, що ОСОБА_3 є повнолітнім, навчається з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року на денній формі навчання, за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» в Економіко-правовому фаховому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права, на платній основі.

Разом з тим, в ході судового розгляду було встановлено, що повнолітній син сторін у березні 2022 року виїхав за кордон та на територію України не повертався.

Навчальний 2022-2023 рік ОСОБА_4 навчався у Морському технікумі (Комплекс морських шкіл ім. Е. Квятковського) у м. Свіноуйще в Республіці Польща, де навчання та проживання було безкоштовним, що підтверджується довідкою № 24/2023, виданою 22 вересня 2023 року вказаним навчальним закладом.

З 01 липня 2023 по 30 вересня 2023 року повнолітній син сторін працював у Німеччині, що підтверджується заявою до довідки про зарахування до учбового закладу та отримував 2 068 євро і 2 856,07 євро заробітної плати, що підтверджується довідками про нараховану заробітну плату.

Водночас, відповідач матеріально підтримував повнолітнього сина та неодноразово перерахував на його банківський рахунок кошти, що підтверджується виписками по картковому рахунку відповідача та довідкою про ведення рахунку, якою підтверджено, що ОСОБА_4 є власником банківського рахунку, на який відповідачем перераховувалися кошти.

Крім того, з 25 жовтня 2023 року син ОСОБА_4 працевлаштувався на завод «Хансеяхтс СП З.О.О.», розташований у м. Голенюв Республіки Польща, де пройшовши випробувальний термін, з 08 листопада 2023 року уклав з роботодавцем трудовий договір та отримує заробітну плату.

Також, в матеріалах справи наявні письмові пояснення повнолітнього сина сторін, в яких він зазначив, що проживає окремо від матері та батька, а батько продовжує йому матеріально допомагати, перераховую кошти на його картку.

Статтями12,81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що повнолітній син сторін проживає за кордоном окремо від батьків, він працевлаштований та отримує заробітну плату, працює на заводі в Республіці Польща, батько допомагає йому матеріально.

Водночас, позивачем не надано суду доказів, що підтверджують продовження ОСОБА_4 навчання в Економіко-правовому фаховому коледжі Київського кооперативного інституту бізнесу і права та наявності у зв`язку з цим потреби у матеріальній допомозі з боку батька.

У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки нею не доведено наявність усіх обов`язкових юридичних фактів за сукупності яких можливе стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, а саме: продовження ним навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, тому позов задоволенню не підлягає.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то відповідач не позбавлений змоги подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки у відзиві представник відповідача навела попередній розрахунок витрат, пов`язаних із правничою допомогою, а також до закінчення розгляду справи зазначила, що відповідні докази будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 199 СК України, статтями2,4,10,12,13,76-81,89,141,258,263,264,265,273,353-255 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна