ПОСТАНОВА

Іменем України

23 квітня 2024 року м. Кропивницький

справа № 383/1449/23

провадження № 22-ц/4809/616/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Бобринецька міська рада Кропивницького району Кіровоградської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року (суддя В.В. Бондаренко).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

01.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_2 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем ОСОБА_2 за законом. Інших спадкоємців немає.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2023 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через пропуск строку на прийняття спадщини.

Зазначає, що не зміг у встановлений законом шестимісячний строк звернутись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 2009 року є інвалідом ІІІ групи із захворюванням дихальних шляхів та відповідно до розробленої програми індивідуальної реабілітації інваліда має обмеження пересування та роботи.

З 2009 року був постійно обмежений у можливості вільно пересуватися, оскільки мав труднощі з диханням. З часу введення карантину весь час перебував вдома, обмеживши спілкування з іншими людьми через високий рівень погіршення його стану, загрози зараження вірусом. Посилаючись на викладені обставини вважає, що строк прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин.

Відзив на позовну заяву не поданий.

Судове рішення

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено.

Суд виснував, що не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини.

Обставини перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні мали місце після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Позивачем не доведено, що внаслідок встановлення йому ІІІ групи інвалідності та проходження індивідуальної програми реабілітації інваліда, він не був мобільним та не мав змоги та можливості пересування. До того ж, знаходячись на лікарняному чи дотримуючись обмеження програм реабілітації інваліда щодо пересування, позивач мав можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, як передбачено підпунктами 3.5, 3.11, 3.24 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, чинного на час відкриття спадщини.

ОСОБА_1 не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення обставин, на які посилався як на підставу вимог.

Відтак відсутні підстави, що доводяться певними обставинами для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані обґрунтування не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали спадкоємцю у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1270 ЦК України.

Позивач в підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не надав належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини у визначений законодавством строк, а зазначені ним причини не визнаються судом поважними.

Апеляційна скарга

Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат Пономарьов О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.12.2023 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вказує, що період пропуску строку на прийняття спадщини, повністю відповідає дії карантину в Україні. Суд не врахував відсутність інших спадкоємців, стан здоров`я позивача, який у період дії пандемії коронавірусу перебував в особливо небезпечній «групі ризику», має важкий стан легеневої хвороби, за рекомендацією фахівців вкрай обмежив пересування та спілкування.

Відзив відповідачем не подавався.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 22 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

05 квітня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 23 квітня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.120,121).

Позиція учасників справи в суді апеляційної інстанції

23 квітня 2024 року в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач та його представник адвокат Пономарьов О.В. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обставини справи

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Кіровоград Кіровоградської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.10.2017 року (а.с.43 зворотній бік).

ОСОБА_3 доводиться батьком позивача, що стверджується копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 27.07.2023 року (а.с.53).

За життя ОСОБА_3 надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 310 кв.м., що підтверджується копією договору (а.с.50).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08.01.2020 року (а.с.7).

Померла ОСОБА_2 доводиться матір`ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 16.08.2023 року (а.с.6).

Після смерті ОСОБА_2 , Бобринецькою державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 27.07.2023 року заведена спадкова справа №98/2023 на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.07.2023 року, що підтверджується її копією (а.с.36-58).

За змістом спадкової справи вбачається, що заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, зокрема ОСОБА_1 , не подавались. Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталися.

Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дроздової О.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2023 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємицею якого була його дружина ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх прав, оскільки на потязі шести місяців з дня смерті спадкодавця до нотаріальної контори не звертався та доказів постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщин не надав (а.с.8).

Згідно з копією довідки Бобринецької міської ради від 21.08.2023 року №03-42/1056/05, яка міститься в матеріалах спадкової справи, за обліковими даними, наявними у відділі «Центр надання адміністративних послуг» Бобринецької міської ради за адресою: Кіровоградська область, м. Бобринець, пров. Чернишевського, 2А, з 21.02.1975 року зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка знята з реєстрації місця проживання 11.02.2020 року в зв`язку зі смертю (а.с.55 зворотній бік).

З копій перших аркушів індивідуальних програм реабілітації інваліда №699, заповненої 09.10.2019 року, №661 заповненої 28.10.2020 року та №568 заповненої 25.10.2021 року встановлено, що ОСОБА_1 з 2009 року встановлена інвалідність 3 групи внаслідок загального захворювання, у зв`язку з чим проходив індивідуальну програму реабілітації інваліда, за якою йому було встановлено до виконання ІПР обмеження до пересування, а після виконання програми ІПР обмеження відсутні (а.с.9, 11, 12), зміст пунктів з 14 по 21.7 копія не містить.

Обмеження життєдіяльності позивача до виконання індивідуальної програми реабілітації за змістом її пункту 13 свідчить про строковий характер такого обмеження, яка після виконання ІПР встановлена не була.

Форма індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями та Порядок складання форм індивідуальної програми реабілітації інваліда, дитини-інваліда, затверджено наказ Міністерства охорони здоров`я України №23 від 08.10.2007, яка зокрема передбачає зазначення в індивідуальній програмі реабілітації інваліда мету реабілітації, підписи інваліда, голови та членів ЛКК з печаткою ЛКК, результати реабілітації, підсумки ЛКК щодо результатів реабілітації.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової падати у цивільних справах керується нормами права, які застосовуються до спірних правовідносин, та висновками Верховного Суду щодо їх застосування.

Зокрема, згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

Аналіз вказаних норм закону дає підстави для висновку, що прийняття спадщини є вольовою дією спадкоємця, за виключенням тих випадків, коли спадщина вважається прийнятою спадкоємцем через пряму вказівку закону та за умови, що він не відмовився від її прийняття.

Право на прийняття спадщини є строковим, а перебіг цього строку починається з часу відкриття спадщини й спливає через шість місяців. Впродовж цього строку, спадкоємець має право прийняти спадщину або відмовитися від її прийняття. Якщо він не вчиняє жодної із цих дій, закон визнає його таким, що спадщину не прийняв, тобто не набув відповідних прав та обов`язків спадкодавця.

Проте, законодавець допускає можливість існування таких обставин, які перешкоджають волевиявленню спадкоємця на прийняття спадщини у відведений для цього законом строк. За таких обставин не вчинення спадкоємцем дій направлених на набуття спадщини знаходяться поза його волею.

Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон надає йому можливість за домовленістю зі спадкоємцями, які прийняли спадщину, подати заву про прийняття спадщини поза межами шестимісячного строку і не залежно від поважності причин та тривалості пропуску такого строку,

Якщо ж така згода відсутня, він має право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви, але при цьому зобов`язаний довести поважність причин пропуску строку.

Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У справі, що переглядається в апеляційному порядку, ОСОБА_1 звернувся з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк визначений законом на реалізацію права прийняття спадщини минув 05 липня 2020 року.

Суд першої інстанції ухвалою від 02 жовтня 2023 року витребував з Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області копію спадкової справи та інформаційні довідки із спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2 (а.с.25)

Ухвала суду виконана, копія спадкової справи надійшла до суду 10 жовтня 2023 року. (а.с.35-58).

З даного доказу встановлено, що позивач із заявою про прийняття спадщини звернувся до нотаріальної контори 27 липня 2023 року, тобто з пропуском понад 3 років.

Інших спадкоємців немає, відповідачем у справі є Бобринецька міська рада Кропивницького району Кіровоградської області, дана сторона позиції заперечень позову чи визнання не виказувала.

Щодо підстав обґрунтування позову позивачем.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця саме на вчинення дій із прийняття спадщини.

У цій справі суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, ретельно дослідив докази.

У строк, передбачений законом, позивач, спадкоємець за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України), який постійно разом зі спадкодавцем не проживав, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори своєчасно не подав, а отже пропустив строк для прийняття спадщини й за правилом ч. 1 ст. 1272 ЦК України він вважається таким, що спадщину не прийняв.

В позовній заяві позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини стверджуючи, що строк пропущено з поважних причин, так як він хворіє з 2009 року, стан здоров`я не дозволяв в період епідемії коронавірусу виходити з помешкання, комунікувати, тощо.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини у сенсі ч. 3 ст. 1272 ЦК України та виконуючи вимоги ч. 4 ст. 263 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду враховує висновки щодо застосування цієї норми права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року у справі № 459/2973/18 (провадження № 61-12504св21) зазначено, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції дійшов висновку, за наслідком перевірки обґрунтування вимог стороною позивача та вказав, що сам факт встановлення позивачу групи інвалідності, проходження індивідуальних програм реабілітації інваліда та перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Важливими у цьому аспекті є ступінь захворювання та тривалість стаціонарного лікування. Не встановлено існування поважних причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини з підстав перебування на лікуванні. ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні перебував після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Також позивачем не доведено, що внаслідок встановлення йому ІІІ групи інвалідності та проходження індивідуальної програми реабілітації інваліда, він не був мобільним та не мав змоги та можливості пересування. До того ж, знаходячись на лікарняному чи дотримуючись обмеження програм реабілітації інваліда щодо пересування, позивач мав можливість надіслати заяву поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, як передбачено підпунктами 3.5, 3.11, 3.24 пункту 3 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, чинного на час відкриття спадщини. Тобто, позивач не довів обставини для надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які б були об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, становили перешкоду у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у порядку, визначеному статтею 1270 ЦК України.

Апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Позивач єдиний спадкоємець померлого спадкодавця, своєї матері, яка успадкувала спадщину після чоловіка, тобто батька сторони. Інших осіб, які б претендували на спадщину, немає. Заявлена стороною у справі, як відповідач, Бобринецька міська рада Кропивницького району Кіровоградської області, активної позиції щодо спадкового майна не виказувала, взагалі не реагувала на всі судові виклики, ні письмово, ні участю у справі.

Суд апеляційної інстанції на підставі ч.4 ст. 263 ЦПК враховує висновки Верховного Суду, зокрема щодо такої засади як розумність.

Фундаментальною засадою, яка має бути застосовною при розгляді судових справ, є засада розумності, і саме їй передусім має підпорядковуватися бачення щодо розгляду того чи іншого правового конфлікту.

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки / врахування поведінки учасників цивільного обороту так і тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів.

З`ясовано, що позивач обмежений в пересуванні за медичною рекомендацією, його клініко-функціональний діагноз становить великі залишкові зміни після перенесення туберкульозу легень у вигляді фіброзно-вогнищ, змін в легенях, пнефмофіброз, емфізема легень 1-2 ст. Хронічний мезотемпаніт.

Постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12 березня по 3 квітня 2020 року на усій території України встановлений карантин, який неодноразово продовжувався і тривав до 1 липня 2023 року.

Коронавірус гостре захворювання, що характеризується переважним ураженням дихальної системи. Найуразливішим контингентом вважаються особи з захворюванням легень. Позивач є особою похилого віку, з порушенням імунної системи, має важке захворювання легень. По медичним показникам віднесений до «групи ризику».

Період закінчення шестимісячного терміну припав на пік пандемії, захворювання легень становило ризик для пересування та контактування позивача.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що строк значно пропущений, законодавством передбачені можливості іншим шляхом ніж особисте прибуття до нотаріальної контори подати заяву про прийняття спадщини.

Однак враховуючи, що загальний стан та відношення суспільства під час раніше невідомої масштабної епідемії коронавірусу, усвідомлення ризику, пов`язаного з життєдіяльністю, застереження відповідальних фахових осіб щодо обмеження в побуті/спілкуванні/пересуванні груп ризику, запобігло позивачу своєчасно реалізувати право прийняття спадщини, задля власного збереження. До того ж законний інтерес відповідач в справі не ініціював, майно перебуває у володінні позивача.

За вказаного, колегія суддів знаходить переконливою позицію позивача, що за станом здоров`я та в умовах пандемії коронавірусу, ОСОБА_1 убезпечив себе максимально від хвороби, як пояснив в суді, зовсім не покидав кімнату квартири, весь період епідемії коронавірусу, в побуті допомогу здійснювала дружина. Вказане свідчить про об`єктивні істотні труднощі, які виникли спадкоємця для реалізації спадкування.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Бобринецької міської ради Кропивницького району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном два місяці з дня отримання повного тексту цієї постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 06 травня 2024 року.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний