Справа № 759/1557/24
пров. № 2/544/375/2024
Номер рядка звіту 44
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

04 вересня 2024 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Ощинської Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Пірогова В.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду по вул. Ярмарковій, 17 м. Пирятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,

у с т а н о в и в :

19.01.2024 до Святошинського районного суду м. Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

15.04.2024 справа надійшла у провадження Пирятинського районного суду Полтавської області відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 20.02.2024 за підсудністю.

10.05.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав викладених в останньому.

Позивач неодноразово викликалася у судове засідання, а саме: 17.06.2024, 18.07.2024, 04.09.2024 проте до зали суду не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила, будучи належним чином повідомлена про час та місце розглядом справи. Клопотань про перенесення чи розгляд справи у відсутність позивача до суду не надходило.

Матеріали справи свідчать, що про дату, час та місце розгляду справи 17.06.2024, 18.07.2024, 04.09.2024 позивач ОСОБА_1 повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки Укрпоштою за фактичним та зареєстрованим місцем поживання, розпискою (а.с. 124, 132-133, 135-136, 143-144, 146-147, 149-150).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Норми ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачають, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Повторна неявка позивача, повідомленого судом завчасно про місце і час судового розгляду, унеможливлює розгляд справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З системного аналізу ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу. Дії суду залежать від дій позивача.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті суд вважає, що повторна неявка належним чином повідомленого позивача є його конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини від 16.02.2017 року у справі Каракуця проти України).

Підстав для розгляду даної справи за відсутності позивача суд не вбачає, оскільки остання не надала суду заяви про розгляд справи за її відсутність, а можливість розгляду справи у зв`язку із її неявкою слід розуміти за п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, саме у взаємозв`язку із існуванням такої заяви.

Оскільки ОСОБА_1 являється ініціатором даного судового провадження, повідомлялася належним чином про день, час та місце судового розгляду, однак, повторно не з`явилася у судове засідання, доказів поважності причин неявки у судові засідання не надала, заяв про розгляд справи у її відсутність не надходило, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача, повідомленого про дату, місце і час розгляду справи належним чином.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно.

Зважаючи на викладене, керуючись ч. 5 ст. 223, 257, 258-260 ЦПК України суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Ю.О.Ощинська