Справа № 438/472/24
Провадження 2/438/201/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 червня 2024 року Бориславський міський суд Львівської області в складі:

головуючого судді Слиша А.Т.,

за участі секретаря судових засідань Шипіш С.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориславі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів ,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, ОСОБА_2 є дочкою позивача ОСОБА_1 . Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 21лютого 2022 року у справі № 438/1326/21 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 серпня 2021 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

Сплата аліментів у розмірі 1/8 частки доходу поставила позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області і отримує пенсію по інвалідності, має інвалідність 2 групи.

Позивач не спроможний був надавати матеріальну допомогу своїй дочці, оскільки крім цього, також утримує ще дітей від другого шлюбу. А тому позивач просить його звільнити від сплати аліментів на дитину, яка продовжує навчання.

Ухвалою судді від 05 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судову засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не прибула, про дату, час та місце судових засідань була повідомлена належним чином, на підставі п.4 ч. 8, ч.11 ст. 128 ЦПК України. Причин своєї неявки відповідач не повідомила, правом на подачу до суду відзиву на позовну заяву не скористалася.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що рішення Бориславського міського суду Львівської області від 21 лютого 2022 року у справі №438/1326/21 стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 11 серпня 2021 року і до закінчення ОСОБА_2 навчання, але не більше, як до досягнення нею 23-річного віку (а.с.19-22).

Вищезазначеним рішенням, що набрало законної сили, встановлені обставини, які не підлягають доказуванню в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, зокрема що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, отримав II групу інвалідності загального захворювання з 12.01.2022, перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян №1 як отримувач пенсії по інвалідності. З довідки про розмір пенсії вбачається, що пенсія відповідача за січень 2022 року становить 1250,91 грн, за лютий 2022 року 1938,91 грн.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, яка продовжує навчання, суд враховує також те, що на даний час відповідач має іншу сім`ю: одружений зі ОСОБА_3 , у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4 , 2011 року народження, та донька ОСОБА_5 , 2019 року народження.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Аналіз змісту ч. 2 ст.199 СК дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, а також звільнення від сплати на утримання повнолітньої дитини . Правило ч.2 ст.199 СК виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі.

СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , яка є донькою ОСОБА_1 і ОСОБА_6 , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжувала навчання, не працювала, не була заміжньою. Навчання на денній формі позбавляє ОСОБА_2 можливості працевлаштуватися і одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.

Крім того, загальновідомими є обставинами, які не потребують доказування, що дитина повинна харчуватися, існує щоденна потреба у засобах гігієни, одязі, взутті, і, оскільки вона на даний час не спроможна себе забезпечити, то саме на батьків покладається такий обов`язок.

Відповідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимогст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 89 ЦПК України, визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування вимог позивач посилається на важке матеріальне становище, оскільки перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Львівській області, отримує пенсію по інвалідності, інвалідність 2 групи. Крім цього має на утриманні дітей від іншого шлюбу.

Суд зазначає, що вищезазначені обставини (важке матеріальне становище, створення нової сім`ї, народження дітей в іншому шлюбі) судом були враховані при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки. Встановлення особі певної групи інвалідності не позбавляє та не звільняє останнього від обов`язку утримувати своїх дітей, які продовжують навчання.

Обставини, які б свідчили про відсутність потреби повнолітньої доньки у матеріальній допомозі з боку батька не встановлено.

Відповідно суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України , якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст.12,13,81,89,141,247,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Повне судове рішення складено 26 червня 2024 року.

Головуючий суддя Андрій СЛИШ