Справа № 489/720/24
Провадження № 2/489/843/24
РІШЕННЯ

Іменем України

16 липня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

без участі учасників справи:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про припинення обтяження нерухомого майна,

встановив:

В січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення обтяження нерухомого майна.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності нерухомого майна. Після його смерті спадщину прийняла його мати ОСОБА_3 , яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті сина, однак не встигла оформити її у встановленому законом порядку та отримати свідоцтва про право власності в порядку спадкування. Спадкоємцем ОСОБА_3 є позивач по справі ОСОБА_1 , яка звернулась до ПН ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини. На теперішній час позивач має намір оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_3 , однак позбавлена такої можливості, оскільки за життя першого спадкодавця ОСОБА_2 ним було укладено кредитний договір з ПАТ «Кредитпромбанк», який ним не виконувався належним чином, що призвело до виникнення заборгованості та стягнення з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м Миколаєва 409 484,45 грн. На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 06.05.2011 головним державним виконавцем даного відділу ДВС було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 19.06.2017 виконавчий лист було повернуто стягувачу. Після смерті ОСОБА_2 його спадкоємець ОСОБА_3 в газеті «Рідне Прибужжя» № 27 від 06.07.2017 опублікувала інформацію про його смерть та вказала адресу, за якою приймала вимоги кредиторів. Жодної вимоги отримано не було. Наявність вищезазначеного обтяження заважає спадкоємцю ОСОБА_1 оформити спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Позивач звернулась до Інгульського відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_2 , однак згідно листа від 04.10.2023 їй було відмовлено. В зв`язку з викладеним, позивач змушена звернутись із даним позовом до суду.

Посилаючись на викладене, позивач ОСОБА_1 просить суд:

припинити обтяження (зняти арешт) арешт нерухомого майна, який накладено Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:

реєстраційний номер обтяження 11149093,

зареєстровано 10.05.2011 за № 11149093 реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України,

підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 05.05.2011, що винесено головним державним виконавцем Шлапак О.О. Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно,

власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкав за адресою АДРЕСА_1 ,

обтяжувач Ленінський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

заявник - Ленінський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; витребувано у Другої миколаївської державної нотаріальної контори копію спадкової справи № 81/2017,заведену після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано у ПН ММНО ОСОБА_4 копію спадкової справи № 7/2022, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; розпочато підготовче провадження у справі.

21.02.2024 копію витребуваної спадкової справи надійшла на адресу суду від Другої миколаївської державної нотаріальної контори.

26.02.2024 на адресу суду від Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що підстави для припинення обтяження на майно боржника ОСОБА_2 , визначені ЗУ «Про виконавче провадження», відсутні. Крім того зазначав, що відділ ДВС не є належним відповідачем у вказаній справі. Не зважаючи на те, що ПАТ «Кредитпромбанк» (стягувача) припинено, це не виключає можливості наявності у нього правонаступника, який і повинен бути належним відповідачем по даній справі.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.03.2024 витребувано у ПН ММНО ОСОБА_4 копію спадкової справи № 7/2022, заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 08.04.2024.

24.04.2024 від представника позивача адвоката Савицької О.Е. надійшла заява про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Вердикт Капітал». Свої вимоги мотивувала тим, що ПАТ «Кредитпромбанк» було передано кредитні зобов`язання ПАТ «Дельта Банк», яке в подальшому відступило свої права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал». В тому числі за кредитним договором № 28.3/95-КМК-02-07, укладеного з ОСОБА_2 . Відповідно ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.04.2024 до участі у справі в якості співвідповідача залучено ТОВ «Вердикт Капітал».

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Савицька О.Е. не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Від представника позивача надійшла заява, згідно якої вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 було укладено кредитний договір із ПАТ «Кредитпромбанк» № 28.3/95-КМК-02-07.

Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження № 26280354 з примусового виконання виконавчого листа № 2-794, виданого 01.03.2011 Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором № 28.3/95-КМК-02-07 від 12.07.2007 у розмірі 409 483,45 грн.

05.05.2011 головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Шлапак О.О. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

05.05.2011 головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції Шлапак О.О. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження було внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.05.2011 за № 111490931 реєстратором Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті, серед іншого, відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки кв. АДРЕСА_2 (а.с. 39-40).

19.06.2017, керуючись п. 9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення) головним державним виконавцем Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сусловою М.В. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Після смерті ОСОБА_2 його мати ОСОБА_3 в газеті «Рідне Прибужжя» № 27 від 06.07.2017 опублікувала інформацію про його смерть та вказала адресу, за якою приймала вимоги кредиторів (а.с. 15-16). Жодної вимоги отримано не було.

У встановленому законом порядку ОСОБА_3 звернулась до Другої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За її заявою заведена спадкова справа № 81/2017 (а.с. 36-43). Інші особи. Крім ОСОБА_3 , із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертались.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 . За життя остання спадкові права після смерті свого сина ОСОБА_2 не оформила, свідоцтво про право власності в порядку спадкування не отримала.

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , яка у встановленому законом порядку звернулась до ПН ММНО ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини (а.с. 71). Як вбачається зі змісту спадкової справи № 7/2022, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , інші особи, крім позивача, із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Проте оформити у встановленому законом порядку спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка, в тому числі, складається зі спадково майна, прийнятого померлою у спадщину після смерті її сина ОСОБА_2 , позивач не має можливості, оскільки на все майно ОСОБА_2 накладено заборону відчуження.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.11.2023 на майно ОСОБА_2 накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Тип обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11149093,зареєстровано 10.05.2011 реєстратором Миколаївська філія ДП «Інформаційний центр» МЮУ, підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, б/н, 05.05.2011, головний державний виконавець Ленінського відділу ДВС ММУЮ Шлапак О.О., об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно, обтяжував Ленінським відділ ДВС ММУЮ (а.с. 21-23).

10.10.2020 юридичну особу ПАТ «Кредитпромбанк», , припинено (а.с. 8-9).

ПАТ «Кредитпромбанк» було передано кредитні зобов`язання ПАТ «Дельта Банк», яке в подальшому відступило свої права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору № 2306/к про відступлення права вимоги від 23.09.2020. В тому числі за кредитним договором № 28.3/95-КМК-02-07, укладеного з ОСОБА_2 (а.с. 121-126). Відповідно ТОВ «Вердикт Капітал» є правонаступником стягувача у виконавчому провадженні про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з майна ОСОБА_2 .

Згідно листа Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 04.10.2023 за вих. № 90812 повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника ОСОБА_2 (а.с. 25).

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

Відсутність реєстрації права власності не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є стягувач, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.

Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини.

У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком (його правонаступником) і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження ( в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) строк пред`явлення до виконання виконавчого листа - три роки.

З матеріалів справи вбачається, що після повернення виконавчого документа стягувачу 19.06.2017 і до часу звернення ОСОБА_1 із даним позовом до суду строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплинув.

Строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент розгляду даної справи - пропущено.

Арешт на майно боржника ОСОБА_2 було накладено органом виконавчої служби у 2011 році, на момент звернення до суду з цим позовом та вирішення спору виконавче провадження не здійснюється, стягував (його правонаступник) не надав доказів повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, не порушує питання про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником.

Оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-794 від 01.03.2011 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на спірний будинок було накладено органом виконавчої служби у 2011 році, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент вирішення спору пропущено, суд вважає, що обтяження - (арешт) майна ОСОБА_2 перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, а тому позов підлягає задоволенню.

Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом 12.07.2023 при розгляді справи 214/2305/20.

Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, позов у цій справі підлягає задоволенню - в частині вимог до стягувача ТОВ «Вердикт Капітал».

При цьому суд вважає безпідставними та необґрунтованими вимоги ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з частиною першою статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Зазначений висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна".

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 пред`явила позов, в тому числі, до неналежного відповідача - Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в частині вимог до цього відповідача необхідно відмовити.

Оскільки при поданні позовної заяви позивач вимоги про розподіл судового збору не заявляла та таких вимог не заявляла і її представник в судовому засіданні, враховуючи межі судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України суд не здійснює.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про припинення обтяження нерухомого майна задовольнити частково.

Зняти арешт з нерухомого майна, який накладено Інгульським відділом державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта:

реєстраційний номер обтяження 11149093,

зареєстровано 10.05.2011 за № 11149093 реєстратором: Миколаївська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України,

підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 05.05.2011, що винесено головним державним виконавцем Шлапак О.О. Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

об`єкт обтяження невизначене майно, все нерухоме майно,

власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , що мешкав за адресою АДРЕСА_1 ,

обтяжувач Ленінський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

заявник - Ленінський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції.

В частині вимог до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Інгульський відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), адреса: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», , адреса: м. Київ, Кудрявський узвіз, 5-Б.

Повний текст рішення складено 18.07.2024.

Суддя Г.А. Микульшина