Номер провадження: 22-ц/813/1018/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

третя особа - Громадська організація КЛСР «ЧЕРНОМОР»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 у складі судді Куриленко О.М.,

встановив:

В червні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про зобов`язання відповідачів демонтувати збудовану ними технічну металеву конструкцію, яка згідно експертного висновку фактично є будівлею, що знаходиться на відстані до 1 м від будинку рибака № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази-стоянки №129 упродовж одного місяця з дня вступу у законну силу рішення суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2009 позивачі є членами Громадської організації КЛСР «ЧЕРНОМОР», яка надає у користування членам організації частину орендованої у ОМР земельної ділянки площею 0,1 га. ОСОБА_2 є власником, а ОСОБА_1 користувачем рибацького будинку АДРЕСА_1 на першій лінії біля моря.

Позивачі стверджують, що у квітні 2021 без дозвільних документів, а саме письмової згоди всіх сусідів та рішення правління, відповідачі почали зводити металеву конструкцію із стрічковим фундаментом на чужому місці місці де має знаходитися човен куреня № 117. Побудована споруда з металевих конструкцій не відповідає вимогам нормативно-правових актів, встановлена з порушенням норм ДБН і ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». З огляду на викладене позивачі вважають, що виконання будівельних робіт відповідачами порушує їх права.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Не погодившись з наведеним рішенням суду, ОСОБА_4 оскаржила його до апеляційного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на неповне дослідження судом першої інстанції матеріалів справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Зазначає, що Громадська організація КЛСР «ЧЕРНОМОР» використовує земельну ділянку площею 1,4968 га на підставі договору оренди землі з Одеською міською радою від 15.04.2004. На зазначеній земельній ділянці розташована база стоянка маломірних суден № НОМЕР_3 , яка належить громадській організації. Тобто, в даних правовідносинах власником земельної ділянки є Одеська міська рада, при цьому суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення не залучив до участі у справі власника землі, що є порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги обґрунтовані також тим, що в оскаржуваному рішенні, суд послався лише на експертний висновок, який був наданий позивачем, проте вказаний висновок не є достатнім доказом для законного вирішення спору в даних правовідносинах.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на її необґрунтованість, просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_4 , а рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 без змін.

ОСОБА_2 своїм правом надання в порядку ст. 360 ЦПК України відзиву не скористалася.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.02.2023 залучено до участі у справі Громадське об`єднання Клуб любителів спортивного риболовства Черномор, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

В судове засідання, призначене на 20.06.2024 з`явилися: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 адвокат Верхола І.О.

Представник Громадського об`єднання Клуб любителів спортивного риболовства «Черномор» до суду не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направили.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, пояснення сторін, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що Громадська організація «Клуб любителів спортивного риболовства «ЧЕРНОМОР» використовує земельну ділянку під кадастровим №:49:013:0001 площею 1,4968 га, на підставі Договору оренди землі з Одеською міською Радою від 15.04.2004. На цій ділянці розташована база-стоянка маломірних суден №129, яка належить громадській організації.

У 2009 році рішенням Загальних зборів ГО КСЛР «ЧЕРНОМОР» від 22.03.2009 здійснено переоформлення особового рахунка № НОМЕР_4 з попереднього власника будинку рибака №112 ОСОБА_6 на ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 набули членства в ГО КСЛР «ЧЕРНОМОР» у 2009 році на підставі їх письмових заяв про прийняття до членів клубу. Отже ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є членами ГО КЛСР «ЧЕРНОМОР» з 2009 року, особовий рахунок № НОМЕР_5 та користувачами будинку рибака №112.

Відповідач ОСОБА_5 є членом Громадської організації КЛСР «ЧЕРНОМОР» з 2005 року на підставі рішення Правління від 25.09.2005 № 6 про переоформлення особового рахунку № НОМЕР_6 з ОСОБА_7 та власником рибацького будинку АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_6 на другій лінії біля моря.

Відповідач ОСОБА_4 є членом Громадської організації КЛСР «ЧЕРНОМОР» з 2007 року та власницею рибацького будинку АДРЕСА_3 , відповідно до рішення Правління ГО КСЛР «ЧЕРНОМОР» від 09.08.2020 № 11 про переоформлення особового рахунку № НОМЕР_7 з її батька ОСОБА_8 на другій лінії біля моря, що знаходиться на відстані приблизно 40 м.

Як вбачається з довідки № 29 від 22.01.2022, наданої з ГО КЛРС «ЧЕРНОМОР», з тильної частини морської сторони (правий бік) рибацького будинку АДРЕСА_1 на відстані 0,5 м. прилягає металева конструкція, споруджена членами ГО КЛРС «ЧЕРНОМОР» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без відповідного дозволу правління ГО КЛРС «ЧЕРНОМОР» на місці для зберігання човна члена ГО КЛРС «ЧЕРНОМОР» власника рибацького будинку №117, АДРЕСА_4 без його згоди.

Звертаючись до суду з позовом, позивачі вказують, що вказана металева конструкція встановлена з порушенням норм ДБН і ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», Відповідачі своєю забудовою перешкоджають Позивачам у доступі та обслуговуванні до належно ним рибацького будинку № НОМЕР_1 , що робить неможливим для їх власників, як обслуговування цих будинків, так і їх ремонту, зокрема, створення підмостків для захисту від стічних вод.

10.01.2022 ОСОБА_2 звернулася із заявою на проведення судової будівельно-технічної експертизи, в якій просила експерта надати висновок з наступного питання: - До якого типу об`єктів майна (об`єктів рухомого майна, чи до об`єктів нерухомого майна капітального типу, чи до об`єктів нерухомого майна некапітального (тимчасового) типу) відноситься споруда з металевих конструкцій, що знаходиться поблизу будинку рибака №112 о/р НОМЕР_5 , яка знаходиться на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази-стоянки №129?

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_9 судової будівельно-технічної експертизи № 12/22 від 23.02.2022 - «Споруда з металевих конструкцій, що знаходиться поблизу будинку рибака № 112 о/р НОМЕР_5 , на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази стоянки № 129, площею забудови 5,3 кв.м. з лінійними розмірами 3,0 х 1,76 м., висотою 2,15 м. Два несучих металевих стовпа забетоновані та нерозривно зв`язані з землею.

При проведенні обстеження на місці встановлено, що відстань від зазначеної металевої споруди до будинку рибака № 112 становить 0,96 м. Відстань до іншого будинку (будинку рибака № 113) становить 0,92 м.

В результаті проведеного дослідження встановлено, що об`єкт дослідження споруда з металевих конструкцій, що знаходиться поблизу будинку рибака № 112 о/р НОМЕР_5 та № 113, на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази-стоянки № 129, є об`єктом нерухомого майна з ознаками капітальності, що за своїми технічними характеристиками та конструктивним вирішенням не може бути переміщена без заподіяння шкоди.

Крім того, слід зазначити, що споруда з металевих конструкцій не відповідає вимогам нормативно-правових актів, а саме: вимогам п. 6.1.41 Державних будівельних норм ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій».

Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 метрів.

- протипожежній відстані. Згідно з п. 15.2.2 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», протипожежні відстані між житловими, громадськими, адміністративно-побутовими будинками промислових підприємств, гаражами, слід приймати за таблицею 15.2 (чисельник).

Беручи до уваги IV ступінь вогнестійкості будинку рибака №112, відстань від металевої споруди, повинна становити мінімум 12 м.

При розміщенні будинків в кварталах із сформованою забудовою для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань до межі суміжної земельної ділянки від найбільш виступаючої конструкції стіни будинку слід приймати не менше ніж 1,0 м.

Для нової садибної та дачної забудови відстань від межі слід встановлювати не менше 3 метрів.

Будівництво споруди з металевих конструкцій, що знаходиться поблизу будинку рибака №112 о/р НОМЕР_5 , на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази-стоянки №129 здійснене з порушенням наступних вимог:

Стаття 26, 39, 31. Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 4.1 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»:

- По відсутності будівельного паспорту на час здійснення будівництва

Згідно інформації, яка розміщена на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва https://e-construction.gov.ua, відсутній будівельний паспорт.

- По відсутності повідомлення про початок будівельних робіт.

Згідно інформації, яка розміщена на Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва https://e-construction.gov.ua відсутні дозвільні документи на початок будівельних робіт.

Усунення виявлених порушень нормативно-правових актів при будівництві споруди з металевих конструкцій, що знаходиться поблизу будинку рибака №112 о/р НОМЕР_5 , яка знаходиться на території клубу любителів спортивного риболовства «Чорномор» бази-стоянки №129, шляхом перебудови технічно неможливе».

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд виходив з того, що саме відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було здійснено будівництво залізобетонної конструкції без будь-яких дозвільних документів на місці, яке їм не виділялось, що перешкоджає позивачам у користуванні належним їм майном. Суд також дійшов до висновку, що встановлення відповідачами металевої конструкції відбулось з порушенням норм відстані від будинку позивачів, а тому заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню.

Проте апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі №1527/13038/12 (провадження №61-8204св20) зазначено, що вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

У пункті 33 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що «застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України, позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри (пункт 60 постанови Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №291/1352/20 (провадження №61-11047св23)).

У справі, що переглядається, апеляційним судом встановлено, що з 2009 року позивачі є членами ГО КЛСР «Черномор», яка надає у користування членам організації частину орендованої у Одеської міської ради земельної ділянки площею 0,1 га.

ОСОБА_2 є власником, а ОСОБА_1 користувачем рибацького будинку АДРЕСА_1 на першій лінії біля моря.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачі зазначали, що в квітні 2021 року, відповідачі без дозвільних документів почали зводити металеву конструкцію із стрічковим фундаментом на чужому місці, а саме на місці, де мав знаходитися човен куреня №117, яка, на думку позивачів, не відповідає вимогам нормативно правових актів, а саме вказана металева конструкція встановлена з порушенням Державних будівельних норм та ст. 26, 31, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в підтвердження чого позивачами надано до суду висновок судового експерта ОСОБА_9 судової будівельно-технічної експертизи № 12/22 від 23.02.2022 року.

Разом з тим, з вказаного висновку № 12/22 від 23.02.2022 не вбачається істотних порушень нормативно правових актів при будівництві споруди, а сама по собі відстань такою не є.

Крім того, як встановлено та сторонами не оспорюється, що споруди розташовані на території громадської організації, яка не є територією садової чи дачної забудови, в той час як висновок ґрунтується на нормах саме для таких територій.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 12/22 від 23.02.2022 не є належним доказом того, що металева конструкція порушує права позивачів.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що викладені у позовній заяві обставини про те, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, а саме встановлення капітальної конструкції з порушенням норм відстані від будинку позивачів, останні не мають можливості у повній мірі володіти і користуватися своїм майном є необґрунтованими, оскільки унеможливлення користування позивачами будинком не доведено.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачами в судовому порядку не доведено належним чином обґрунтованість підстав позову, а саме, те, що металевою конструкцією істотно порушені їх права користування належним їм майном.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів вважає відсутніми підстави для задоволення позову у зв`язку з недоведеністю.

Крім того, судом задоволені вимоги до відповідача ОСОБА_5 без наведення обґрунтування пред`явлених до нього вимог, власником чи користувачем жодних споруд він не є, що також свідчить про невідповідність рішення вимогам ст.263 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильно застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим доказам, судом неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до п.п.3, 4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пп. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен здійснити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції , - у випадку скасування або зміни судового рішення та вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При поданні апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апелянтом ОСОБА_4 сплачено судовий збір в сумі 1490 грн., що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 12.08.2022.

Тому, з урахуванням наведеного та враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволено, а рішення Київського районного суду м.Одеси від 09.11.2022 - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,тому судовий збір за подання апеляційної скарги стягується з позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь відповідачки ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2022 скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання демонтувати будівлю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 , судові витрати в розмірі 1490 грн в рівних частках з кожного.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.07.2024

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева