Справа № 151/348/24
Провадження №2/151/130/24
РІШЕННЯ

іменем України

12 липня 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Моцного В.С.

за участю:

секретаря судових засідань Савчук Ю.А.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернула до суду з позовною заявою до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Чечельник помер її чоловік ОСОБА_2 , після смерті якого відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом вона отримала спадкове майно, а саме 1/3 частки квартири та нараховані і не виплачені кошти. Позивачка вважала, що прийняла спадщину свого чоловіка, тобто все те, що належало йому на день смерті, але їй нічого не було відомо про те, що батьки чоловіка, які були громадянами Росії, були власниками земельних ділянок розташованих на території Чечельницького (на даний час Гайсинського) району Вінницької області які належали їм на підставі державних актів ВН № 194614 та серія ВН № 194613 ОСОБА_3 і серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 . Її покійний чоловік згідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України мав право на спадкування земельних ділянок котрі були у власності його батьків і він був зазначений в їх заповітах, але в зв`язку з тим, що батьки проживали на значній відстані від нього, він з ними не спілкувався і не підтримував ніяких відносин тому не знав що батьки померли і на нього був складений заповіт. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини переходить до його спадкоємців, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині. Просить суд задовольнити та визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 2,5625 га кадастровий номер 030000018, земельну ділянку розміром 0,2557 га, кадастровий номер 030000019, земельну діляку розміром 4,0833 га, кадастровий номер 040000051, судові витрати по справі просить залишити за нею.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання

Ухвалою суду від 25 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача голова Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області Палісіка С. у судове засідання не з`явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позов визнала в повному обсязі. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не може бути прийнятий судом, оскільки суперечить закону.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого 09 червня 1968 року Чечельницьким Райбюро ЗАГС Вінницької області позивачка зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 , про що складено відповідний актовий запис №14. При реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ".

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого 19 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину від 30 червня 2016 року (спадкова № 29/2016 зареєстрована в реєстрі за №1163) за законом виданого Державним нотаріусом Чечельницької державної нотаріальної контори Вінницької області позивачка ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом отримала спадщину, що свідчить про те, шо вона після померлого ОСОБА_2 прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Статтею 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Позивачка просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, які належали батькам покійного чоловіка і спадщину які він прийняв після їх смерті. В матеріалах справи відсутні докази про прийняття спадщини померлим ОСОБА_2 після смерті його батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Також судом встановлено, що померлий ОСОБА_2 пропустив строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

Рішенням Чечельницького районного суду від 29 квітня 2013 року ОСОБА_2 продовжено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, однак доказів про те, що він звернувся із заявою про прийняття спадщини позивачкою не надано, що свідчить проте, що строк пропущений. Повторне звернення для визначення строку для подачі заяви про прийняття ЦПК не визначено.

Оскільки вищевказані земельні ділянки не належали її покіному чоловіку ОСОБА_2 , то до неї і не можуть перейти права і обов`язки на них як спадкоємцю.

Керуючись статтями 12, 13, 19, 76-82, 258-259, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 2,5625 га кадастровий номер 030000018, земельну ділянку розміром 0,2557 га, кадастровий номер 030000019, земельну діляку розміром 4,0833 га, кадастровий номер 040000051 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 липня 2024 року.

Суддя Валерій МОЦНИЙ