Провадження №2/523/6025/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"16" грудня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Дмітрієвої В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Товарна баржа «Центральна Одеська Біржа» про визнання дійсним договору купівлі-продажу майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вказаною вище позовною заявою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.02.1997р. між ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 (покупці) з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з другої сторони, укладено договір № 2301 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продали, а ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 купили квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із п`яти кімнат, яка належала продавцям в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 .

Договір № 2301 від 13.02.1997р. купівлі-продажу квартири зареєстрований в ОМБТІ та РОН 24.02.1997 року № 216 стр. 146-р №88.

Правочин сторонами виконано у повному обсязі, а саме відповідачами було звільнено квартиру в тому числі зняття з реєстраційного обліку, передано покупцям ключі.

Позивачі проживають в вказаній квартирі тривалий час, зареєстровані в ній, сплачують всі належні комунальні послуги та утримують квартиру у належному стані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі і на вищезазначену квартиру.

При зверненні позивачів до Центру надання адміністративних послуг ОМР для отримання довідки про зареєстрованих осіб їм рекомендовано звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна п`яти кімнатної квартири АДРЕСА_1 № 2301 від 13 лютого 1997 року, посвідчений Товарною біржею «Центральна Одеська Біржа», укладений між ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншої сторони.

Позивачі у судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи є заява про підтримання позовних вимог, в якій вони просили розглянути справу у їх відсутність, а також зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином через оголошення які розміщенні на офіційному сайті суду, а також за останнім відомим місце реєстрації. Відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду останні не подавали.

Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Отже, враховуючи згоду позивачів на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідачів, які причини неявки не повідомили, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.02.1997р. між ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 (покупці) з однієї сторони та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з другої сторони, укладено договір № 2301 купівлі-продажу нерухомого майна, у відповідності до умов якого ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 купили квартиру АДРЕСА_1 , яка складається із п`яти кімнат, яка належала продавцям в рівних частках на підставі Свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 .

Договір № 2301 від 13.02.1997р. купівлі-продажу квартири зареєстрований в ОМБТІ та РОН в Журналі реєстрації, реєстраційний № 216 стр. 146-р № 88 від 24.02.1997р.

Вказаний договір купівлі-продажу нотаріально засвідчений не був, однак сторони по договору домовилися щодо усіх істотних умов і відбулося повне його виконання, а укладався він на біржі так як це не суперечило законодавству того часу.

Покупці, свої обов`язки за договором виконали, сплатили вказану в договорі суму відповідачам.

Після укладення договору відповідачі виселилась з квартири в зазначений договором строк та знялись з реєстраційного обліку.

Після підписання договору позивачі сплачували всі комунальні послуги, володіли та користувалися даною квартирою.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у тому числі і на належну її частину квартири. Позивачі є спадкоємцями усього майна померлої ОСОБА_8 .

Станом на сьогодні у позивачів виникла необхідність в отриманні довідки про зареєстрованих у квартирі осіб з Центру надання адміністративних послуг ОМР. Але у видачі довідки їм було відмовлено та рекомендовано позивачам звернутися до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним.

Згідно ст. 638 ЦК України (2003 р.) договір є укладеним з моменту, коли сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст.47 ЦК УРСР в редакції 1963 року, тобто чинного на час укладення договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем, якщо сторона повністю або частково виконала угоду, то суд має право визнати таку угоду дійсною. Ці ж вимоги викладені і в статті 220 Цивільного кодексу України, діючого в даний час.

Відповідно до ст.209 ЦК України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

В силу ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 650 ЦК України визначено, що особливості укладення договорів на біржах встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.15 Закону України «Про товарну біржу» біржовою операцією визнається угода, яка в цілому відповідає умовам: представляє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товару, допущених до обороту на товарній біржі; якщо її учасники є членами біржі та якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за укладеною угодою дня.

Угоди зареєстровані на біржі не потребують нотаріального засвідчення. На підставі ч.4 ст.15 Закону України „ Про товарну біржу" угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд доходить висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ч.2 ст.47, ч.2 ст.227 ЦК України(в редакції 1963р), статтями 259,263-265,268, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору: Товарна баржа «Центральна Одеська Біржа» про визнання дійсним договору купівлі-продажу майна - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна п`яти кімнатної квартири АДРЕСА_1 , № 2301 від 13 лютого 1997 року, посвідчений Товарною біржею «Центральна Одеська Біржа», укладений між ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , з однієї сторони, та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з іншої сторони.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 23.12.2024р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: К.О. Далеко