ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Суми

Справа №591/1007/21

Номер провадження 22-ц/816/530/24

22-ц/816/675/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

відповідачі: ОСОБА_1 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Державне підприємство «СЕТАМ»,

третя особа - Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - адвоката Шевченка Дениса Олександровича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми, повний текст якого складено 23 жовтня 2023 року та на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року в складі судді Клименко А.Я., постановлену у м. Суми, -

в с т а н о в и в :

16 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі ТОВ «СМНВО») звернулося з позовом до ОСОБА_1 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Управління забезпечення примусового виконання), Державного підприємства «СЕТАМ» (далі ДП «СЕТАМ») про визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна за лотом № 444042 «КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 » та скасування протоколу про проведення електронних торгів № 506151 від 12 жовтня 2020 року і акту про проведені електронні торги у виконавчому провадженні № 57084810 від 20 жовтня 2020 року відповідно до яких визнано переможцем та передано спірний транспортний засіб ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 жовтня 2020 року проведені електронні торги та згідно протоколу проведення електронних торгів № 506151 їх переможцем став ОСОБА_1 , який запропонував ціну 754090 грн. 20 жовтня 2020 року державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги та передачу транспортного засобу ОСОБА_1 . На думку позивача спірний транспортний засіб на підставі договору купівлі-продажу № 8/167 від 29 червня 2011 року на момент реалізації належав йому, а не боржнику Акціонерному товариству «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі АТ «СМНВО»), а тому торги були проведені протиправно.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року в задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи на розгляд до господарського суду Сумської області у межах справи № 920/604/23 про банкрутство ТОВ «СМНВО» відмовлено.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року у задоволенні позову ТОВ «СМНВО» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення та ухвалу скасувати, постановити ухвалу про передачу справи до Господарського суду Сумської області та закрити провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що право власності на спірний транспортний засіб перейшло до позивача 30 червня 2011 року, відповідний договір купівлі-продажу від 29 червня 2011 року є чинним, а тому висновки місцевого суду про те, що відсутність державної реєстрації автокрану не підтверджує право власності позивача на це майно не відповідають дійсності, оскільки судова практика суду касаційної інстанції свідчить про те, що виникнення права власності на рухому річ не пов`язане з його державною реєстрацією. Вважає, що обраний спосіб захисту прав є правильним і доведеним, оскільки продавцем оформленого за наслідками електронних торгів правочину є виконавча служба, яка не мала права реалізовувати належне позивачу майно у рахунок боргів третьої особи. Щодо відмови у задоволенні клопотання про передачу справи господарському суду заявник вказав, що після відкриття провадження у справі про банкрутство позивача всі майнові спори, стороною яких є позивач, розглядаються виключно господарським судом.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання просить залишити судові рішення без змін, а скаргу без задоволення. Звертає увагу, що спірний автокран був застрахований до 25 липня 2020 року, а страхувальником є третя особа. Крім того, саме третя особа подавала інформацію про автокран до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Договір купівлі-продажу автокрану укладений у простій письмовій формі, нотаріально не засвідчений, тобто не є документом, на підставі якого було б можливо провести його державну реєстрацію. Відтак, законним власником транспортного засобу до проведення торгів залишалась третя особа у цій справі, а після реалізації ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Управління забезпечення примусового виконання рішень - Тимофєєвої Т.І., представника третьої особи - Шевченка Д.О., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання ім. М.Б. Фрунзе» (у подальшому перейменоване в АТ «СМНВО») та ТОВ «СМНВО» укладено договір купівлі-продажу № 8/167, за умовами якого постачальник зобов`язався передати покупцю у власність товари згідно переліку у додатках до договору. Загальна вартість договору склала 214249190,40 грн. Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2011 року (п. 9.4 Договору).

Відповідно до витягу з акту прийому-передачі за договором купівлі-продажу від 29 червня 2011 року АТ «СМНВО» передало ТОВ «СМНВО» автокран КАМАЗ 532130 КС 5579 інвентаризаційний № 30473 вартістю з ПДВ 1190232,00 грн.

Згідно з банківської виписки, підписаної директором ТОВ «СМНВО», позивачем здійснено оплату за договором № 8/167 від 29.06.2011року на загальну суму 59847529,54 грн., водночас згідно з п. 3.1 договору вартість договору складає 214249190,40 грн.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень з 27 серпня 2018 року перебуває зведене виконавче провадження № 57084810 про стягнення з боржника АТ «СМНВО» на користь групи стягувачів 275729343 грн.

Згідно з наданої Регіональним сервісним центром МВС в Сумській області 19 березня 2020 року Управління забезпечення примусового виконання рішень інформації транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53213, діючий номерний знак НОМЕР_1 , перебуває у власності АТ «СМНВО».

20 серпня 2020 року Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області листом № 31/18-565 повідомив державного виконавця щодо транспортних засобів, зазначених державним виконавцем в його запиті, які зареєстровані за АТ «СМНВО». У листі зазначено, що транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53213 10850, (1997 рік) зелений, номер шасі № НОМЕР_2 , діючий номерний знак НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва серії НОМЕР_3 від 27 грудня 2011 року перебуває у власності ПАТ «СНВО ім. М.В. Фрунзе», що знаходиться за адресою вул. Горького, 58 в м. Суми.

Спірний Автокран КС 5579, номерний знак НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 ПАТ «Сумське НВО» застрахувало в ПрАТ «СК «Арсенал страхування» згідно з полісом № АО/3549947 від 20 липня 2019 року обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з протоколом № 506151 проведення електронних торгів 12 жовтня 2020 року відбулись торги, на яких виставлено лот № 444042 з найменуванням - КС 5579 на базі КАМАЗ 53213 (автокран-Е), колір зелений, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1997 року випуску, шасі № НОМЕР_2 ; місцезнаходження лоту - м. Суми, вул. Машинобудівників, 3. Переможцем торгів визнано ОСОБА_1 .

Актом про проведення електронних торгів від 20 жовтня 2020 року засвідчено право власності ОСОБА_1 на спірний автокран.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відносно спірного рухомого майна існує спеціальний порядок його відчуження та набуття, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником транспортного засобу у відповідних органах. Проте, спірний автокран у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку, а сам по собі договір купівлі-продажу від 29 червня 2011 року був вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу, тобто вказаний правочин не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Поряд з вимогами про визнання недійсними електронних торгів та скасування акту про проведені електронні торги позивач не зазначив про наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення організаторами торгів правил проведення електронних торгів визначених у Порядку), і відповідно, не довів сукупність обставин за яких електронні торги можуть бути визнані судом недійсними.

Вирішуючи питання передачі справи на розгляд господарському суду, суд першої інстанції встановив, що 13 липня 2023 року ухвалою Господарського суду Сумської області відкрито провадження у справі № 920/604/23 про банкрутство ТОВ «СМНВО». Водночас, у цивільній справі заявлені вимоги немайнового характеру, а сам спір не стосується майна чи прав або інтересів на майно позивача (боржника), тобто у будь-якому випадку за результатами розгляду спору у цивільній справі для ТОВ «СМНВО» не настане жодних правових наслідків (набуття, припинення, зміна прав чи обов`язків).

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту даної правової норми, право на звернення до суду з позовом про захист речових прав на майно встановлюється за позивачем, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, та створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів на майно. Тобто у позивача є право власності на певне майно, і має місце факт оспорювання належного позивачу права.

Отже, на підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права, на захист якого подано позов, останній повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право на вказане майно, тобто право власності.

Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Правилах державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Зазначеними нормативно-правовими актами передбачений обов`язок власника транспортного засобу здійснити його державну реєстрацію та облік. Водночас, реєстраційні дії власник може вчинити на підставі документів, що підтверджують правомірність придбання транспортного засобу.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав вважати, що позивач є власником спірного автокрану, оскільки правочин щодо його придбання не був оформлений в установленому законом порядку.

Посилання заявника апеляційної скарги на висновки суду касаційної інстанції не заслуговують на увагу, оскільки правові позиції у цивільних та господарських справах стосуються вимог про визнання права на спірне майно в аспекті доведеного факту набуття відповідного майна у власність на підставі правочинів чи судових рішень. Разом з тим, у цій справі у задоволенні позовних вимог відмовлено з підстав того, що спірний транспортний засіб (автокран) не переходив у власність позивача і така передача не оформлена в установленому законом порядку, тобто державним виконавцем та організатором торгів як продавцями спірного майна не порушено процедуру і порядок реалізації такого майна.

Отже, оскаржуване судове рішення не суперечить правовим позиціям Верховного Суду, на які посилається заявник в апеляційній скарзі.

Сам по собі договір купівлі-продажу від 29 червня 2011 року вчинений у простій письмовій формі, без реального зняття з реєстрації, перереєстрації транспортного засобу, тобто не породжує правових наслідків у вигляді переходу права власності від продавця до покупця. Доводи апеляційної скарги про те, що право власності за договором купівлі-продажу автомобіля виникло у позивача з моменту передачі автомобіля за договором є безпідставними, оскільки спірний автокран у власність позивача не переходив, передача не була оформлена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів бере до уваги обставину страхування третьою особою спірного автокрана після його продажу у 2011 році до 25 липня 2020 року, а також обставину надання третьою особою інформації про автокран до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини свідчать про те, що АТ «СМНВО» є фактичним власником автокрана.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі статей 203, 215 ЦК України про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.

Процедура реалізації майна на прилюдних торгах полягає у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів за плату. Така процедура полягає в укладенні та виконанні договору купівлі-продажу. На підтвердження його укладення складається відповідний протокол, а на підтвердження виконання з боку продавця - акт про проведені прилюдні торги.

У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц також викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути встановлені й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16.

Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

ТОВ «СМНВО» не доведено сукупність цих обставин, зокрема, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що при проведенні ДП «СЕТАМ» електронних торгів 12 жовтня 2020 року за лотом № 444042 з реалізації спірного автокрана існували порушення правил таких електронних торгів, які слугували б підставою для визнання їх недійсними. У момент проведення електронних торгів позивач не був фактичним власником спірного майна, тобто його права не порушені.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які викладені у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

Погоджується колегія суддів також і з висновками місцевого суду щодо відсутності законних підстав для передачі справи на розгляд до господарського суду.

Дійсно, відкриття провадження у справі про банкрутство позивача, з огляду на заявлені немайнові вимоги у цій справі, не має наслідком передачу справи на розгляд господарському суду. Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків місцевого суду не спростовують.

Суд першої інстанції належним чином мотивував рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, про відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд господарського суду, а тому доводи апеляційної скарги, які зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, колегія суддів до уваги не бере.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ухвалюючи судові рішення у справі, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, дійшовши правильного висновку про відмову у задоволенні позову та відмову у задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд господарського суду. Підстав для скасування судових рішень за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» - адвоката Шевченка Дениса Олександровича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року та ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов