Справа № 350/1493/23
Номер провадження 2/350/39/2024
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,
секретаря судових засідань Видойник І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, мотивуючи свої вимоги тим, що йому на праві приватної власності належить автомобіль марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який зареєстрований 18 листопада 2014 року на основі реєстраційного свідоцтва НОМЕР_3 в Калуському ВРЕР при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області. Наприкінці 2022 року, бажаючи продати цей автомобіль, він поїхав на автобазар в місто Івано-Франківськ, де одним із потенційних покупців став ОСОБА_2 , який, зацікавившись цим автомобілем, виявив бажання деякий час поїздити на ньому, випробувати його в експлуатації, оскільки планував перевозити ним важкі вантажі. При цьому дав позивачеві 100 доларів США та отримав від останнього технічний паспорт. Також відповідач ствердив, в разі, якщо автомобіль йому підійде, то він купить його за ціною 2 500 доларів США. Через місяць ОСОБА_2 автомобіль не повернув та повідомив, що транспортний засіб наразі перебуває у ремонті, після якого він приїде та переоформить його, сплатить обумовлену вартість за нього. Відтоді ОСОБА_2 жодних дій не вчинив щодо повернення автомобіля або його придбання, на вимогу позивача про повернення автомобіля не реагує.
Крім того, йому ОСОБА_1 , як власнику цього автомобіля, надходять штрафи за порушення правил дорожнього руху, які він оплачував.
Вважає, що оскільки немає іншого шляху для відновлення свого права, він змушений звертатися до суду із позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння.
Просив позов задовольнити, витребувати у ОСОБА_2 автомобіль марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути його йому - ОСОБА_1 , а також витребувати та повернути йому ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати, яка складаються із судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 7 000 грн. Ухвалою судді 15 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач та його представник в судове засідання не прибули, однак 19 квітня 2024 року представник позивача адвокат Гавриленко В.Г. спрямував до суду заяву, у якій просив з поміж іншого, стягнути з відповідача на користь позивача 1 020 грн суму штрафів, які сплатив позивач за порушення правил дорожнього руху.
25 квітня 2024 року представник позивача спрямував до суду заяву про уточнення позовних вимог та просив вважати остаточними позовними вимогами вимогу про витребування у ОСОБА_2 автомобіля марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 та повернути його йому - ОСОБА_1 , витребуваня та повернення йому ключів від автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 1 073 грн 60 коп. та витрат на надання професійної правничої допомоги в сумі 7 500 грн.
У відзиві на позовну заяву від 5 жовтня 2023 року відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що доводи позивача з приводу того, що він ( ОСОБА_2 ) був потенційним покупцем спірного автомобіля не відповідають дійсності, оскільки особа позивача йому не була відома до літа 2023 року. Зазначив, що у 2015 році ОСОБА_3 , житель села Завій Калуського району придбав у ОСОБА_1 автомобіль марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який у свою чергу в 2019 році продав йому цей автомобіль без перереєстрації транспортного засобу на нового власника, отримання нового свідоцтва про реєстрацію автомобіля та номерних знаків. На підтвердження факту придбання цього автомобіля він передав ОСОБА_3 обумовлену суму коштів, а ОСОБА_3 передав йому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Тобто, спірний автомобіль він придбав у 2019 році у ОСОБА_3 , а не у 2022 році безпосередньо у ОСОБА_1 , як про це стверджує останній. Тривалість користування цим автомобілем ним ( ОСОБА_2 ) підтверджується оформленням полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю у три роки (статті 257 Цивільного кодексу України) при пред`явленні позовної вимоги про витребування майна, оскільки, з моменту передання ОСОБА_1 автомобіля іншій особі спливло більше 8 років.
Відповідь на відзив до суду не надходила. Учасники процесу в судове засідання не прибули, кожен окремо спрямував до суду заяви про завершення розгляду справи у їх відсутності.
Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.
Суд установив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до частини перщої статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог статті 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Витребування власником свого майна з чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Предметом віндикаційного позову є вимога позивача до відповідача про витребування майна із чужого незаконного володіння, яка повинна мати відповідні підстави, що тягнуть за собою визначені законом правові наслідки.
Таким чином, вказані позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння та наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.
При цьому, відповідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у постанові Касаційного цивільного суду від 25 травня 2020 року у справі № 279/641/17, майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі статті 387 Цивільного кодексу України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження права власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.
Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, під час розгляду справи про витребування майна із чужого незаконного володіння у судовому порядку саме позивач має надати до суду достатні та допустимі докази, що підтверджують право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею та наявність майна у незаконному володінні відповідача.
Окрім того, слід зазначити, що власник майна з дотриманням вимог статей 387 і 388 Цивільного кодексу України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
Згідно із статтями 76, 77, 78, 80, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем надано докази, що йому на праві власності належить спірний автомобіль, а тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Підставою для відмови у даному позові може бути наявність обставин, які передбачають правомірність користування відповідачем спірним транспортним засобом.
Одночасно заперечення відповідача не підтвердженні жодним доказом, а саме, що він в установленому законом порядку придбав спірний автомобіль або ж уклав із позивачем інший правочин щодо користування цим майном, зокрема не надано: договору купівлі-продажу, оренди, чи іншого правочину щодо транспортного засобу, розписку про отримання продавцем грошових коштів за автомобіль тощо.
Наявність у відповідача полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за 2019, 2021 та 2023 роки не є доказами, які б свідчили, що позивач передав відповідачу у власність чи у користування автомобіль.
Одночасно слід зазначити, що, володіючи транспортним засобом позивача, відповідач за порушення правил дорожнього руху неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що у свою чергу змусило позивача, як власника транспортного засобу, сплачувати за відповідача штрафи.
Вказані обставини свідчать про недобросовісніть відповідача щодо належного переоформлення транспортного засобу на своє ім`я.
У відзиві на позов відповідач зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із цим позовом.
Відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Таким чином, без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю заяви сторони.
Така заява від відповідача на адресу суду не надходила, відповідач у відзиві не просив застосувати строк позовної давності, а тому суд позбавлений можливості застосувати позовну давність у цьому спорі.
На підставі частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в частині надання правничої допомоги, суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно із частиною другою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт по наданню правової допомоги адвокатом Гавриленком В.Г., який є належним доказом, що підтверджує надання адвокатом позивачу послуг з надання правничої допомоги у розмірі 7 500 грн, який складається з: усної консультації з вивченням документів - 1 500 грн, вивчення останніх рішень (судової практики з аналогічних спорів) - 1 000 грн, складання позовної заяви - 2 500 грн, участь у судових засіданнях - 2 500 грн.
Відповідач заперечень проти такого розміру витрат на професійну правничу допомогу не надав. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 7 500 грн витрат на правову допомогу.
На підставі викладеного та керуючись статтями 317, 319, 321, 387, 391 Цивільного кодексу України, статтями 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити. Витребувати у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ) автомобіль марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та зареєстрований 18 листопада 2014 року на основі реєстраційного свідоцтва НОМЕР_3 в Калуському ВРЕР при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області та повернути його ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_2 ). Витребувати у ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 ) ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а саме від автомобіля марки «PEUGEOT Expert», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 та зареєстрований 18 листопада 2014 року на основі реєстраційного свідоцтва НОМЕР_3 в Калуському ВРЕО при УДАІ УМВС України в Івано-Франківській області та повернути їх ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_2 ). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, яка складаються із судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та витрати витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду учасниками процесу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Дата складання повного судового рішення 22 травня 2024 року.
Головуючий суддя Сокирко Л.М.