РІШЕННЯ

іменем України

(повний текст)

16 липня 2024 рокуСправа №454/5146/23
Провадження № 2/451/120/24

Радехівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді - Патинок О.П.

за участю секретаря судового засідання - Ференс І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування (служба у справах дітей) Радехівської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,-

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_3 ,

встановив:

12.01.2024 до Радехівського районного суду Львівської області згідно ухвали судді Сокальського районного суду Львівської області від 04.12.2023 за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування (служба у справах дітей) Радехівської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову позивачка покликається на те, що 01.08.2015 між позивачем - ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 13.05.2019 шлюб між ними розірвано. У січні 2018 року відповідач залишив сім`ю і з моменту розірвання шлюбу останній переїхав жити до своїх батьків у с. Фусів Сокальського району Львівської області і до тепер син - ОСОБА_4 проживає із позивачкою ОСОБА_1 та членами її сім`ї. З 01.03.2018 відповідач не навідується до сина, не брав і не бере жодної участі у вихованні сина, не сприяє його розвитку та жодним чином не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створив належних умов для розвитку природних здібностей їхнього сина. Також зазначила, що їхнього сина вона утримує самостійно, забезпечує його харчуванням, одягом та всім необхідним для здобуття ним освіти, культурного збагачення, а відповідач хоча і сплачує мінімальний розмір аліментів, проте такі сплати є несистематичними. Вважає, що такі дії відповідача свідчать про його ухилення від виховання сина і піклування про нього, небажання спілкуватись та підтримувати зв`язки із сином, що негативно впливає на формування і розвиток їхнього сина як особистості. Тому, просить позов задовольнити та позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П.

Ухвалою судді від 15.01.2024 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

25.01.2024 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, де відповідач категорично не погоджується із вимогою позбавити його прав батька. Вказує, що шлюб із позивачкою був зареєстрований у 2015 році, в даному шлюбі в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини в них не склались, вони виявились зовсім іншими людьми, з протилежними поглядами на життя. Щоб не травмувати один одного і дати можливість кожному розпочати інше життя, їх шлюб був розірваний. ОСОБА_2 переїхав проживати до своїх батьків в с. Фусів, але дуже часто приїжджав в с. Стоянів, щоб навідатись до сина. Зазначає, що із позовної заяви вбачається, що тривалий період часу ОСОБА_2 не спілкується із сином, але насправді відповідач має бажання спілкуватись із сином і брати активну участь у його вихованні, але позивачка ОСОБА_1 чинить перешкоди у такому спілкуванні. Також зазначає, що відповідач сплачує аліменти ОСОБА_1 на утримання їхнього спільного сина, крім того по можливості надає матеріальну допомогу. Просить суд відмовити у вимогах позбавити його батьківських прав.

06.02.2024 та 26.02.2024 підготовче засідання за клопотаннями представника позивача, представника 3-ої особи протокольно відкладено.

Ухвалою суду від 18.03.2024 в підготовчому засіданні оголошено перерву, за клопотанням представника позивача витребувано від Сокальської міської громади інформацію на підтвердження місця реєстрації та/або проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

08.04.2024 до суду подано висновок Органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області та рішення Виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 19.03.2024.

08.04.2024 в підготовчому засіданні протокольно оголошено перерву за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 15.04.2024 клопотання представника позивача задоволено частково, зобов`язано Радехівську міську раду Львівської області надати належно завірені копії усіх документів, що слугували підставою для прийняття висновку щодо позбавлення (відмови у позбавленні) батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 ; в підготовчому засіданні оголошено перерву.

25.04.2024 Радехівською міською радою Львівської області на виконання ухвали суду від 15.04.2024 надано витребувані документи.

Ухвалою суду від 25.04.2024 задоволено клопотання позивача та витребувано від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби інформацію про перетин державного кордону України (на виїзд та в`їзд) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянином України за період з 01.09.2023 по день надання відповіді; в підготовчому засіданні оголошено перерву.

29.04.2024 та 07.05.2024 надійшла відповідь з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби на ухвалу суду від 25.04.2024, згідно якої відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 01.09.2023 по 26.04.2024 (станом на 26.04.2024 на 10:25) в Базі даних не виявлено.

Ухвалою суду від 20.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 05.06.2024 о 09.30 год.

05.06.2024 судове засідання протокольно відкладено на 27.06.2024 через неявку відповідача.

27.06.2024 та 16.07.2024 позивачка в судовому засіданні позов підтримала та допитана в судовому засіданні як свідок показала, що із відповідачем вона уклала шлюб - 01.08.2015. Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі із відповідачем вони прожили близько 3 років, а саме з 01.08.2015 до 27.01.2018. Після того, як вона його вигнала із будинку, де вони разом проживали (27.01.2018), відповідач навідувався лише один раз до сина в березні 2018 і більше ним не цікавився, не займався, не брав і не бере жодної участі у вихованні сина, не сприяє його розвитку та жодним чином не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створив належних умов для розвитку природних здібностей їхнього сина. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 13.05.2019 шлюб між ними розірвано. З 27.01.2018 відповідач ОСОБА_2 переїхав жити до своїх батьків у с. Фусів і до тепер син - ОСОБА_4 проживає із нею та членами її сім`ї. Також зазначила, що син не знає батька, оскільки вона йому нічого про нього не розповідає, їхнього сина вона утримує самостійно, забезпечує його харчуванням, одягом та всім необхідним для здобуття ним освіти, культурного збагачення, а відповідач хоча і сплачує мінімальний розмір аліментів, проте такі сплати є несистематичними. Вважає, що такі дії відповідача свідчать про його ухилення від виховання сина і піклування про нього, небажання спілкуватись та підтримувати зв`язки із сином, що негативно впливає на формування і розвиток їхнього сина як особистості. Тому, просить позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно сина - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки відповідач не брав і не бере жодної участі у вихованні сина, не сприяє його розвитку та жодним чином не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та надав суду аналогічні пояснення тим, які викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату і час повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення за останнім місцем реєстрації, а також за фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка зазначена у відзиві на позовну заяву; подав до суду відзив на позовну заяву, просить в позові відмовити.

27.06.2024 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Органу опіки та піклування (служба у справах дітей) Радехівської міської ради Львівської області Янсевич В.П. в судовому засіданні підтримала висновок про недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області від 19.03.2024 № 56. 16.07.2024 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Органу опіки та піклування (служба у справах дітей) Радехівської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами без участі Радехівської міської ради Львівської області.

Заслухавши пояснення сторін ( с/з 27.06.2024, 16.07.2024), дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Згідно ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками його є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 сторони по справі (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.11.2016, видана Горохівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області) (т. 1 а.с.10; 159 ).

Згідно копії рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13.05.2019, яке набрало законної сили 17.06.2019 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 розірвано ( т. 1 а.с.19-22; 171-172 ).

Як вбачається із копії заочного рішення Радехівського районного суду Львівської області від 01.04.2020, яке набрало законної сили 07.08.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.23-26; 166-167, Т.1).

З розрахунку заборгованості по аліментах серії ВП № 60738250 від 13.03.2023, проведеного державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) Костюк Т.А., при примусовому виконанні виконавчого листа № 451/237/19 від 07.11.2019, виданого Сокальським районним судом Львівської області, вбачається, що станом на 31.03.2023 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становити 0,00 грн., сплачено аліменти на утримання сина у розмірі 49 348,30 гривень (а.с.27-29;173-174, Т.1).

З розрахунку заборгованості по аліментах серії ВП № 60738250 від 23.01.2024, проведеного державним виконавцем Сокальського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Львів) Копчак К.П., при примусовому виконанні виконавчого листа № 451/237/19 від 07.11.2019, виданого Сокальським районним судом Львівської області, вбачається, що станом на 23.01.2024 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 506,23 грн., сплачено аліменти на утримання сина у розмірі 63 282,41 гривень (а.с.183-184, Т.1).

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 02.09.2023 у Радехівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Червоноградському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №77. Після державної реєстрації прізвище чоловіка « ОСОБА_9 », дружини « ОСОБА_9 » (а.с.8;189, Т.1), тобто після розірвання шлюбу із відповідачем, позивачка вдруге одружилась і прізвище її - ОСОБА_9 .

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади №2023/008075155 від 06.10.2023 (а.с.9, Т.1).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 664 від 23.10.2023 виданої старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської міської ради Я.Василишин, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею зареєстровані: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батько, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 баба (а.с.11;169, Т.1).

Згідно довідки-характеристики № 663 від 23.10.2023 виданої старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської міської ради Я.Василишин, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка проживає в с. Стоянів Червоноградського району Львівської області за час проживання в селі зарекомендувала себе з хорошої сторони, веде належний догляд по вихованню дитини, трудолюбива, бере активну участь у громадському житті села, користується авторитетом серед односельчан та товаришів (а.с.12;179, Т.1).

Як видно із акту обстеження житлово-побутових умов проживання № 665 від 23.10.2023 складеного старостою ОСОБА_13 , адміністратором ЦНАП ОСОБА_14 , проведено обстеження умов проживання: АДРЕСА_2 . За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 заявник, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батько, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 баба (а.с.13;176, Т.1).

З акту обстеження місця проживання від 23.10.2023 та від 23.01.2024 вбачається, що обстеження проведене перевіркою Радехівської міської ради в складі: старости сіл Збоївська, Стоянів - Василишин Я.Р. та адміністратором ЦНАПу ОСОБА_14 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_2 з тверджень сусідів за адресою: АДРЕСА_2 не проживає з 28.01.2018 та до дитини не навідується з 01.03.2018 (а.с.14; 170;177, Т.1).

Відповідно до характеристики виданої 26.10.2023 Регіональним директором дивізії Львів Закарпаття ПП «Соломія-Сервіс» ОСОБА_15 , ОСОБА_1 із 28.12.2017 працює у ПП «Соломія-Сервіс» мережа аптек «Подорожник», дисциплінарних попереджень чи порушень на адресу ОСОБА_1 не зафіксовано (а.с.15;178, Т.1).

Згідно характеристики виданої директором ЗДО Н.Голянська, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЗДО відвідував з 01.03.2023 по 31.05.2023. У дитини сформоване доброзичливе відношення до дітей, навички самообслуговування сформовані відповідно до його розвитку (а.с.16-17;181, Т.1).

Як вбачається із довідки виданої директором школи Н.Жеруха №01-17/43 від 23.10.2023 ОСОБА_4 , 2016 р.н. навчається у 1 класі Бишівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Радехівського району Львівської області. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання, доглянута. Навчанням дитини цікавиться мама, бабусь та дідусь. Тато в освітньому процесі Назарія участі не бере (а.с.18;180, Т.1).

З акту оцінки потреб сім`ї № 6 від 18.01.2024, вбачається, що ОСОБА_4 має свою окрему кімнату, забезпечений одягом, взуттям, шкільним приладдям та іншими потрібними речами для повноцінного росту та розвитку (а.с.163-164, Т.1).

Як вбачається із акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за даною адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 заявник, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 батько, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мати, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 син, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 баба (а.с.165 Т.1).

ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . За зазначено адресою також зареєстровані: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23.01.2024 виданого старостою сіл Збоївська, Стоянів Радехівської міської ради Василишин Я.Р. (а.с.168, Т.1).

Відповідно до характеристики виданої директором школи Н.Жеруха 23.01.2024, ОСОБА_4 повністю забезпечений необхідним шкільним приладдям та іншими речами, навчальний заклад відвідує систематично. Мама приділяє належну увагу щодо навчання і виховання дитини, тато не цікавиться навчанням та вихованням сина (а.с.182, Т.1).

Як вбачається із повідомлення «Про надання інформації» начальника відділу І.Ващук від 30.01.2024 №50/01-11 відповідач ОСОБА_2 проти позбавлення його батьківських прав, сина він любить, аліменти сплачує, має намір брати участь у вихованні Назарія (а.с.191, Т.1).

Згідно повідомлення директора КНП «Радехівська ЦРЛ» Л.Цибулі №108 від 29.01.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підписав декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_16 21.05.2019 (а.с.192, Т.1).

Згідно копії заяви відповідача від 07.03.2024 на ім`я Міського голови Радехівської м/р Львівської області від 07.03.2024 та листа начальника відділу «Служба у справах дітей» Сокальської м/р Львівської області від 30.01.2024 вбачається, що відповідач перебуває за кордоном у РП, однак фінансово допомагає дитині, сплачує аліменти та має намір брати участь у вихованні сина ( а.с. 160, 191 т. 1).

Згідно висновку виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області затвердженого рішенням виконавчого комітету від 19.03.2024 № 56 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав» орган опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області вважає за недоцільне позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.108-111, Т.1).

Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» - дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частина 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 155 СК України - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України.

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зокрема, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ст. 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Частина 1 ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику ЄСПЛ як джерело права.

У пунктах 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини вказано, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04, § 57, § 58) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України - при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344 св20) зазначено, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ( ст. 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 686/16892/20, від 07.12.2022 року у справі № 562/2695/20, від 03.08.2022 у справі № 306/7/20, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст. 164 СК України є усталеною.

Аналізуючи доводи позивачки, якими вона обґрунтовує свою вимогу про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , суд приходить до висновку про їх недоведеність. У даній справі судом не встановлено, що відповідач є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Вказане підтверджується також й висновком сектору «Служби у справах дітей» Радехівської міської ради Львівської області № 56 від 19.03.2024 щодо недоцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також копіями документів, які слугували підставою для прийняття висновку щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача ( т. 1 а.с. 158-200). Так, позивач не довела та не надала суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно сина.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Також в матеріалах справи відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів поліції, накладення адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч. 1 ст. 164 СК України , може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідача відносно дитини в матеріалах справи відсутні.

Щодо тверджень позивачки та представника позивача, що відповідач станом на час розгляду справи перебуває за межами України, таким чином ухиляється від виконання батьківських обов`язків, то суд зазначає, що відповідно до письмової заяви відповідача на ім`я Міського голови Радехівської м/р Львівської області від 07.03.2024 та листа начальника відділу «Служба у справах дітей» Сокальської м/р Львівської області перебуваючи за кордоном фінансово допомагає дитині, сплачує аліменти та має намір брати участь у вихованні сина.

Крім того, у своїй сукупності факт повного заперечення позовної вимоги відповідачем у відзиві на позовному заяву та висновок органу опіку та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , дозволяють суду дійти висновку про відсутність законних підстав у розумінні Сімейного кодексу України про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Верховний Суд у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 465/3694/14-ц виклав правову позицію, згідно з якою посилання на існування заборгованості по аліментах та невідвідування відповідачем навчального закладу дитини протягом одного навчального року у повній мірі не може свідчити про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків.

При цьому суд бере до уваги те, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах серії ВП № 60738250 від 23.01.2024, станом на 23.01.2024 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 506,23 грн., сплачено аліменти на утримання сина у розмірі 63282,41 гривень, і цей факт свідчить про його інтерес до дитини.

Крім того, судом не беруться до уваги подані представником позивача документи, зокрема супровідний начальника Сокальського відділу окружної прокуратури від 29.05.2024 щодо скерування заяви позивачки щодо можливого вчинення кримінального правопорушення до ВП № 2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області, заява позивачки від 02.07.2024 на ім`я начальника Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, прокурора Червоноградської окружної прокуратури щодо надання відповіді на її заяву від 24.05.2024 та копії квитанцій, оскільки такі не підтверджують факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що не звертались із скаргами до слідчого судді на дії уповноважених осіб щодо невнесення відомостей в ЄРДР по заяві позивачки тощо.

Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати до відповідача заходи попередження та попередити останнього про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини. Тобто суд, дійшов висновку, що відповідач має бути попереджений про те, що в разі ухилення від участі у вихованні сина, він може бути позбавлений батьківських прав.

Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Судом встановлений факт, що відповідач тривалий час не приймає участі у вихованні сина. Відповідачем не було надано належних доказів чинення з боку позивача перешкод у спілкуванні з дитиною. Разом з тим, позивач не довела суду, що спілкування відповідача з дитиною в подальшому може призвести до порушень прав та інтересів останнього.

Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Аналогічний висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 07.05.2024, справа № 715/1337/23 провадження № 61-18547св23.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є недоцільним, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, який за обставин, що склались, застосовувати не можна, оскільки це остаточно розірве зв`язок сина з батьком, з урахуванням того, що позивачем не доведено перед судом необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, а тому вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав, відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд залишає судові витрати на стороні позивача.

Керуючись Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, Законом України «Про охорону дитинства», ст. ст. 19, 141, 150, 151, 153 СК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування (сектор «Служба у справах дітей») Радехівської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав.

Попередити відповідача ОСОБА_2 про необхідність брати участь у вихованні сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та покласти на Орган опіки та піклування (сектор «Служба у справах дітей») Радехівської міської ради Львівської області контроль за виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: адвокат - Мулявка Олег Васильович, юридична адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування (сектор «Служба у справах дітей») Радехівської міської ради Львівської області, адреса: пр. Відродження, 3 м. Радехів Червоноградський район Львівська область.

Повний текст судового рішення складено 18.07.2024.

Головуючий суддяПатинок О. П.