12 серпня 2024 року місто Чернігів
Справа №751/4054/23
Провадження №2-др/751/25/24
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Клименко К. Є.
учасники справи:
позивач Чернігівська міська рада
третя особа - Головне управління ДПС у Чернігівській області
представники позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3
представник відповідача ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Чернігова заяву представника відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління ДПС у Чернігівській області, про стягнення безпідставно збережених коштів,
Встановив:
Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 22.07.2024 відмовив Чернігівській міській раді у задоволенні позову.
31 липня 2024 представник відповідача звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 6 000 грн витрат на правничу допомогу та 605,60 грн судового збору, оскільки під час ухвалення рішення не вирішено питання понесених судових витрат.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 01 серпня 2024 року призначив справу до судового розгляду з повідомленням учасників справи.
Сторони та їх представники, третя особау судове засідання не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлені.
Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить задовольнити.
Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Вказала, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, не зазначено час витрачений на виконання відповідних робіт. З огляду на зазначене просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 22.07.2024 відмовив повністю у задоволенні позовних вимог Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління ДПС у Чернігівській області, про стягнення безпідставно збережених коштів (т.1 а.с.262-270).
Під час розгляду справи представником відповідача одночасно з подачею відзиву заявлено про розподіл судових витрат, які складаються із витрат на правничу допомогу та судового збору (т.1 а.с.148-151) та подані докази на підтвердження понесених витрат.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Правнича допомога відповідачу надавалася на підставі договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 року адвокатом Шолох О.В. (т.1 а.с.153), ордеру (т.1 а.с.151а-152) та розрахунку оплати витрат на правничу допомогу, згідно якого розмір гонорару адвоката є фіксованим та становить 6 000 грн (т.1 а.с.154, т.2 а.с.13).
22.03.2024 відповідач сплатив на користь адвоката 6 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №3113622 (т.1 а.с.155, т.2 а.с.12).
Відповідно до журналу судового засідання від 01.05.2024 представник відповідача приймала участь у судовому засіданні з 12.21 год до 12.47 год. Представник відповідача знайомилася з матеріалами справи.
Також представником відповідача були подані: заява про перегляд заочного рішення, відзив на позовну заяву, заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Представником позивача не спростовано належними доказами неспівмірність розміру понесених відповідачем витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Рішенням суду від 22.07.2024 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Крім того, відповідачем понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (т.1 а.с.96), які відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 81, 141, 246, 259, 263, 264, 265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

Вирішив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом Чернігівської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління ДПС у Чернігівській області, про стягнення безпідставно збережених коштів.

Стягнути з Чернігівської міської ради на користь ОСОБА_1 6 000 грн 00 коп витрат на правничу допомогу, 605 грн 60 коп судового збору, що загалом становить 6 605 (шість тисяч шістсот п`ять ) грн 60 коп.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 12.08.2024.

Позивач - Чернігівськаміська рада (місцезнаходження: вул. Магістратська, буд.7, м. Чернігів, 14000, )

Відповідач - ОСОБА_1 (місцепроживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Третя особа - Головне управління ДПС у Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Реміснича, буд.11 м. Чернігів, )

Суддя Н. В. Маслюк