Провадження № 2/359/845/2024
13 травня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Русан А.М.,
розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, шляхом збільшення, -
22 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської областііз позовом, яким просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь, згідно судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року по справі № 359/8386/20 у розмірі 1/6 частки його щомісячного доходу на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом збільшення розміру визначених аліментів з 1/6 частки щомісячного доходу ОСОБА_2 до 1/4 частки його щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповід-ного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано14 травня 2009 року. Судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2020 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. У зв`язку, з досягненням старшою донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, на даний час аліменти за судовим наказом стягуються з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Крім того, з дати ухвалення судового наказу витрати на доньку значно зросли. У зв`язку з цим, позивач просить збільшити розмір аліментів з 1/6 частки на 1/4 частку від заробітку (доходу) відповідача.
Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
Відповідач правом на подачу до суду відзиву на позов, надання доказів, заявлення клопотань перед судом, не скористався.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
06 березня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті з викликом і повідомленням сторін.
В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість позивач подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а розгляд справи просила здійснити у її відсутність.
Належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши подану позивачем заяву у справі, матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбу, який розірвано 14 травня 2009 року. Наведене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 виданого повторно 19 травня 2009 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськ-районного управління юстиції Житомирської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданим 16 вересня 2003 року Хотинівською сільською радою Коростен-ського району Житомирсьбкої області.
Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про народ-ження серії НОМЕР_3 виданого повторно 25 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.
На підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду від 30 жовтня 2020 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожит-кових мінімумів на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 жовтня 2020 року, та до дня досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досягла повноліття, а тому за судовим наказом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року проводиться стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.
Між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.
Відповідно вимог ст. 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на визначену можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, згідно ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Тому, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
У відповідності до вимог ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінює-ться за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
В силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. 183, 184 СК України.
Таким чином, системний аналіз норм ст. 181- 184 СК України, з врахуванням роз`яснень, наведених в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому.
Крім цього, суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року внесено ряд змін до СК України, зокрема надано право позивачу у справах про стягнення аліментів самостійно обирати спосіб їх стягнення у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі, а також змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений попереднім рішенням суду, за окремим позовом, незалежного від наявності у платника аліментів офіційного працевлаштування та отримання регулярного чи мінливого заробітку (доходу).
При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відомості про те, що ОСОБА_2 має незадовільний стан здоров`я, скрутне матеріальне становище або ж на його утриманні перебувають інші діти, непрацездатні особи, в матеріалах справи відсутні.
З огляду на ці обставини в сукупності, суд приходить висновку про необхідність задоволення позову та збільшення розміру аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , які слід визначити у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно.
З роз`яснення, викладеного Пленумом Верховного Суду України у п.23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 5 від 15 травня 2006 року вбачається, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
У зв`язку з цим, розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визначений даним судовим рішенням, підлягає стягненню з ОСОБА_2 , починаючи з дня набранням даним судовим рішенням законної сили.
В ч. 6 ст. 141 ЦПК України вказано, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за № 5 від 15.05.2006 року, ст.ст. 141, ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.192 СК України, ч.1 ст.142, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 , 289, 353, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, шляхом збільшення - задовольнити.
Змінити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Бориспільського міськрайон-ного суду Київської області від 30 жовтня 2020 року у справі № 359/8386/20.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням суду законної сили.
Судовий наказ № 359/8386/20, який видано 30 жовтня 2020 року Бориспільським міськ-районним судом Київської області, відкликати із органів державної виконавчої служби після набрання цим рішенням суду законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_4 , адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий 16 лютого 1998 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області, останнє відоме місце проживання : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 13 травня 2024 року.

Суддя Л.В. Яковлєва