Провадження № 22-з/801/88/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
09 липня 2024 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,
суддів Стадника І. М., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання: Кахно О. А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Наумова Олексія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення та заяву представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Лабика Руслана Романовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
У грудні 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» (далі ПрАТ «СК «Саламандра»), ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, страхового відшкодування пов`язаного зі смертю годувальника.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_2 30 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті його дочки, 20 772,40 грн. - відшкодування витрат на поховання. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_3 30 000,00 грн. страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок смерті її дочки. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 470 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 470 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь держави 3 220,80 грн. в рахунок відшкодування судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_1 11 626, 32 грн. в дохід держави в рахунок відшкодування судових витрат. Решта судових витрат компенсована за рахунок держави.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20 червня 2023 року задоволено частково заяву представника позивачів - адвоката Лабика Р. Р. про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ПрАТ «СК «Саламандра» і ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, страхового відшкодування, пов`язаного зі смертю годувальника. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_2 9750,00 грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ПрАТ «СК «Саламандра» на користь ОСОБА_3 6500,00 грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4019,73 грн. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5359,64 грн. витрат на правничу допомогу. В задоволенні решти вимог - відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Наумов О. В., подав апеляційну скаргу, в якій, просив рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 і ОСОБА_3 моральної шкоди, скасувати, винести нове, яким у задоволенні таких позовних вимог відмовити та здійснити новий розподіл судових витрат, з урахуванням витрат, які будуть понесені ОСОБА_1 при розгляді апеляційної скарги.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2024 року подану апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2023 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат, а також додаткове рішення цього ж суду від 20 червня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 218 550 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп. відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 218 550 (двісті вісімнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 00 коп. відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 232 (п`ять тисяч двісті тридцять дві) гривні 50 коп. витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5 232 (п`ять тисяч двісті тридцять дві) гривні 50 коп. витрат на правничу допомогу. Компенсовано за рахунок держави ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в сумі 3 172 (три тисячі сто сімдесят дві) гривні 50 коп. Решта судових витрат компенсована за рахунок держави. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

24 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Наумов О. В. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі.

У цій заяві з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК, відповідної заяви представника ОСОБА_1 під час дебатів, просить постановити додаткове рішення, яким розподілити витрати ОСОБА_1 на правничу допомогу, понесені в цій справі при поданні та розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.06.2023. Вказав, що доказом понесення таких витрат відповідно до договору про надання правової допомоги від 17.02.2023 № 17/02-23 є звіт адвокатського об`єднання «ЮС СТРІКТУМ» від 24.06.2024, доданий ним до заяви.

26 червня 2024 року представник позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_3 - адвокат Лабик Р. Р. через систему «Електронний суд» подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а якому просить судові витрати, які поніс відповідач, покласти на останнього в повному обсязі.

Крім того, представником позивачів подано клопотання про стягнення судових витрат, в якому він просить поновити строк подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги; прийняти та розглянути цю заяву в установлений законом строк за відсутності позивачів та їх представника; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 65 565,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 65 565,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті відповідачем.

Заява мотивована тим, що постановою Вінницького апеляційного суду від 21 червня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 218 550,00 грн. відшкодування моральної шкоди та на користь ОСОБА_3 218 550,00 грн. відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Отже, за вказану професійну правничу допомогу, позивачі зобов`язані сплатити Адвокатському об`єднанню наступні суми: ОСОБА_2 - 65 565,00 грн., що становить 30% від 218 550,00 грн.; ОСОБА_3 - 65 565,00 грн., що становить 30% від 218 550,00 грн.

Учасники справи повідомлені належним чином про час, місце та дату судового засідання, проте в судове засідання не з`явились, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви, відтак колегія суддів вважає можливим провести розгляд справи у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та поданих заяв, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з частиною четвертою статті 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно зі статтею 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Відповідно до статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, у тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд ураховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19 зроблено висновок, що:

«докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме у суді першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених у суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає».

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

З аналізу наведених норм процесуального закону слідує, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21) зазначено, що:

«для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат».

Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 127/25480/21 (провадження № 61-8836св22) указав, що:

«для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були чи будуть понесені, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України».

Верховний Суд у постановах від 21 квітня 2021 року у справі № 488/1363/17 (провадження № 61-11991св20) та від 26 січня 2022 року у справі № 127/1415/20 (провадження № 61-878св21) дійшов таких висновків:

«втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України».

Відповідну заяву про компенсацію судових витрат представник ОСОБА_1 - адвокат Наумов О. В. заявив усно під час дебатів, а саме 21.06.2024 під час фіксування судового засідання технічними засобами, та 24.06.2024 через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами понесення таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має керуватися такими критеріями: дійсність витрат, необхідність витрат, розумність розміру витрат, співмірність витрат.

Розподіляючи витрати, які відповідач поніс на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи: договір про надання правової допомоги від 17.02.2023 №17/02-23, додаткова угода № 1 від 04.10.2023 до Договору №17/02-23 про надання правової допомоги від 17.02.2023, звіт про надані Адвокатським об`єднанням «ЮС СТРІКТУМ» додаткові послуги за договором надання правової допомоги №17/02-23 від 17.02.2023, укладеного з ОСОБА_1 , відповідно до якого в період з 04.10.2023 по 21.06.2024 АО «ЮС СТРІКТУМ» надані наступні послуги ОСОБА_1 в межах представництва у справі № 127/28231/22: 04.10.2023 - встановлення обставин спору у справі № 127/28231/22, в тому числі аналіз реєстру судових рішень, автоматизованої системи виконавчих проваджень, отриманих від Клієнта документів - тривалістю 2 год. в сумі 10 000 грн; 05.10.2023 - підготовка, подання адвокатських запитів до ПрАТ «СК Саламандра», державного виконавця Печерської ДВС Басілашвілі О. Б., приватного виконавця Дутки І. В. - тривалістю 1 год. в сумі 5 000 грн; 06.10.2023-26.04.2024 - підготовка, подання апеляційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/28231/22, пояснень у справі - тривалістю 4 год. в сумі 20 000 грн; 18.06.2024, 21.06.2024 - участь у судових засіданнях Вінницького апеляційного суду - тривалістю 1 год. в сумі 5 000 грн; загальна кількість витрачених АО «ЮС СТРІКТУМ» за даним звітом годин роботи - 8; загальна вартість наданих за даним звітом послуг - 40 000 грн; є достатньою підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, адже цей розмір доведений документально, відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

При цьому позивачі аргументованих заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не надали.

Колегія суддів відхиляє доводи представника позивачів - адвоката Лабика Р. Р. про те, що витрати на професійну правничу допомогу не підтверджені попереднім (орієнтованим) розрахунком суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, з огляду на таке.

У цій справі відповідач ОСОБА_1 та Адвокатське об`єднання «ЮС СТРІКТУМ» визначили у договорі про надання правової допомоги від 17.02.2023 №17/02-23, а саме в п. 3 розмір гонорару, який Клієнт сплачує Об`єднанню, складається з кількості витрачених Об`єднанням годин роботи спрямованих на досягнення цілей, визначених у п. 1 цього Договору, зокрема (але не виключно): консультації Клієнта; збір, аналіз необхідних доказів; підготовка та подання процесуальних документів; участь, представництво Клієнта у судовому розгляді. При цьому вартість однієї години роботи Об`єднання становить 5 000 грн. Загальний обсяг годин роботи Об`єднання за даним договором не обмежений. Підставою для оплати Клієнтом послуг за даним договором є звіт Об`єднання, який надається Клієнту негайно після завершення розгляду справи відповідною судовою інстанцією. Звіт складається з переліку дій, вчинених Об`єднанням на виконання даного Договору, витраченої кількості часу та суми, що підлягає сплаті за надані послуги.

Разом з тим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 червня 2023 року в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди та розподілу судових витрат, а також додаткове рішення цього ж суду від 20 червня 2023 року в частині стягнення із ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу - скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 218 550 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 218 550 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди, що становить 46,5% від заявлених ними позовних вимог. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Тому з позивачів на користь відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог.

Ураховуючи викладене, результат розгляду цієї справи та заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов висновку про стягнення з позивачів на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції у загальному розмірі 18 600 грн, по 9 300 грн з кожного.

Відтак колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 9 300 грн 00 коп. з кожного.

Щодо заявленого представником позивачів - адвокатом Лабиком Р. Р. клопотання про стягнення судових витрат, в якому він просить поновити строк подання доказів сплати судових витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 65 565,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 65 565,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд дійшов таких висновків.

У справі встановлено, що 06.11.2020 між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ Україна» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір №305 від 06.11.2020 року), предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 30.10.2020 року в результаті якої загинула ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 1 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги: «Вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Договором становить суму, що дорівнює 30% від суми отриманих виплат». Пунктом 3 Додатку №1 Сторони погодили, що: «Якщо грошову компенсацію за спричинену шкоду сплачено Клієнту готівкою та/або на його банківський рахунок, то оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом після виплати Клієнту суми грошової компенсації за спричинену шкоду не пізніше 5-ти банківських днів після такої виплати».

06.11.2020 між ОСОБА_3 та Адвокатським об`єднанням «АВТОПОМІЧ Україна» укладено Договір про надання професійної правничої допомоги (далі - Договір №306 від 06.11.2020 року), предметом якого сторони визначили, що Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання за відповідну плату надавати Клієнту (в даному випадку позивачу) правничу допомогу, в обсязі та на умовах, передбачених Договором, по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 30.10.2020 року в результаті якої загинула ОСОБА_5 .

Відповідно до пункту 1 Додатку №1 до Договору про надання професійної правничої допомоги: «Вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Договором становить суму, що дорівнює 30% від суми отриманих виплат». Пунктом 3 Додатку №1 Сторони погодили, що: «Якщо грошову компенсацію за спричинену шкоду сплачено Клієнту готівкою та/або на його банківський рахунок, то оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом після виплати Клієнту суми грошової компенсації за спричинену шкоду не пізніше 5-ти банківських днів після такої виплати».

Між позивачами та адвокатом Лабиком Р. Р. 26.06.2024 складено детальний опис та розрахунок наданих послуг (робіт), згідно з яким адвокатом надано наступні послуги: консультування клієнта - тривалістю 1 год. вартістю 3 000 грн, підготовчі дії спрямовані на подання позовної заяви в суд - тривалістю 2 год. вартістю 3 000 грн; підготовка та подання позовної заяви в суд - тривалістю 3 год. вартістю 3 000 грн; судовий розгляд справи в суді першої інстанції - тривалістю 7 год. вартістю 3 000 грн; апеляційний розгляд справи - тривалістю 13 год. вартістю 3 000 грн; оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 15.11.2023 - тривалістю 10 год. вартістю 3 000 грн; апеляційний розгляд справи від 21.06.2024 - тривалістю 8 год. вартістю 3 000 грн; всього 44 год., відповідно погоджена вартість наданих послуг становить по 65 565,00 грн для кожного позивача, що становить 30% від стягненої суми моральної шкоди 218 550,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару, відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як «гонорар успіху», проте апеляційний суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 дійшла висновку про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При цьому Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ЄСПЛ застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 січня 2024 року у справі № 906/462/22.

Відтак, враховуючи дані позиції Великої Палати Верховного Суду, клієнт і адвокат користуючись принципом свободи договору можуть визначити додаткові витрати між собою у вигляді гонорару успіху, проте вказане вкотре не підпадає під пряме визначення адвокатських послуг, а відповідно не може переноситись на іншу сторону (не сторону такого договору).

З урахуванням наведеного вище колегія суддів констатує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Апеляційний суд відзначає, що у цій справі підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статей 137, 141 ЦПК України, і вимога відповідача обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

В свою чергу, «гонорар успіху» визначено 1 пунктом в Додатках № 1 до Договорів про надання професійної правничої (правової допомоги) № 305, №306 від 06.11.2020, саме як вартість послуг Адвокатського об`єднання «АВТОПОМІЧ УКРАЇНА» за цим договором, що становить суму, що дорівнює 30% від суми отриманих виплат.

Під сумою отриманих виплат відповідно до п. 1 цього Договору вважаються кошти, що сплачені відповідальною особою у якості грошової компенсації за спричинену шкоду, що стосується події описаної в Предметі Договору або іншою особою, які отримав Клієнт або уповноважений ним представник або треті особи в інтересах яких було укладено Договір, у тому числі кошти отримані в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб, протягом всього терміну дії Договору (п. 2 Додатку №1).

Якщо грошову компенсацію за спричинену шкоду сплачено Клієнту готівкою та/або на його банківський рахунок, то оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється клієнтом після виплати Клієнту суми грошової компенсації за спричинену шкоду не пізніше 5-ти банківських днів після такої виплати (п. 3 Додатку №1)

Тобто, «гонорар успіху» не є складовою витрат на професійну правничу допомогу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що «гонорар успіху» по 65 565 грн з кожного позивача, визначений у Детальному описі робіт (наданих послуг) від 26.06.2024 не був необхідним, у зв`язку з розглядом цієї справи в апеляційному суді.

Все вищевказане дає підстави для висновку про неможливість покладення на відповідача (не на сторони Договору, де передбачено «гонорар успіху») вищеописаного «гонорару успіху» в загальному розмірі 131 130 грн, з огляду на що суд апеляційної інстанції відмовляє в його покладені на відповідача.

Суд апеляційної інстанції, зважаючи на положення статті 137 ЦПК України, відповідно до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, дослідивши докази, надані адвокатом Лабиком Р. Р. на підтвердження понесених судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача відшкодування «гонорару успіху», який сплачують позивачі на користь адвокатського об`єднання в межах їх домовленості за умовами договорів.

При цьому стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).

Керуючись ст. 12, 81, 83, 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

постановив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Наумова Олексія Валентиновича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 9 300 (дев`ять тисяч триста) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 9 300 (дев`ять тисяч триста) гривень 00 коп. витрат на правничу допомогу.

В решті вимог заяви - відмовити.

У задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Лабика Руслана Романовича про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 липня 2024 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

В. П. Рибчинський