УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О.Левчука, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд із вказаною заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони у здійсненні АТ "Рівнегаз", ТОВ "Нафтогаз України" будь-яких дій, спрямованих на припинення газопостачання.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявниця вказує, що станом на даний час має місце спір між нею та AT "Рівнегаз", ТОВ "ГК "Нафтогаз України" щодо наявності, на думку відповідачів, боргу за спожитий газ. З повідомлення про припинення споживання природного газу від 21.08.2024 № 1194.3.1-41726-2024/290065614 слідує, що у заявниці, як споживачки природного газу, станом на 21.08.2024 є заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 41 821,41 грн. за період з 01.05.2022 по 31.07.2024, в цьому ж повідомленні попереджено про необхідність сплати заборгованості. У разі невиконання даної вимоги у встановлений строк за умови існуючої заборгованості газопостачання буде припинено в примусовому порядку з 24.12.2024.

З нарахованою заборгованістю заявниця не згідна, має намір захищати свої права та законні інтереси в суді шляхом звернення в суд з позовом про захист прав споживача. Однак, оскільки підготовка до пред`явлення позову, зібрання письмових доказів, тощо вимагає певного часу, виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову для ефективного захисту, поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких заявниця має намір звернутися до суду, шляхом заборони здійснювати будь-які дій, спрямовані на припинення газопостачання.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову до пред`явлення позову, підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що згідно з повідомленням про припинення споживання природного газу від 21.08.2024 № 1194.3.1-41726-2024/290065614 ТОВ "ГК "Нафтогаз України", у заявниці, як споживачки природного газу, станом на 21.08.2024 є заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 41 821,41 грн. за період з 01.05.2022 по 31.07.2024, в цьому ж повідомленні попереджено про необхідність сплати заборгованості. У разі невиконання даної вимоги у встановлений строк за умови існуючої заборгованості газопостачання буде припинено в примусовому порядку з 24.12.2024.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

У роз`ясненні, які дані в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Як зазначено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з роз`ясненнями, що надані в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У заяві про забезпечення позову зазначені обставини, які дають підстави стверджувати, що між сторонами виник спір, невжиття такого заходу забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, за захистом якого позивач звернулась до суду.

За вказаних підстав, слід дійти висновку про наявність підстав для вжиття судом обраного заявницею заходу забезпечення позову, оскільки нею обґрунтовано та доведено наявність підстав для вжиття такого заходу.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до пред`явлення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони у здійсненні АТ "Рівнегаз", ТОВ "ГК "Нафтогаз України" будь-яких дій, спрямованих на припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити заявнику, Товариству з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом відповідно ч.4 ст.157 ЦПК України.

Стягувач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Рівненської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (вул. І. Вишенського, буд. 4, м. Рівне, 33027, ІК45182059);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, 1,м. Київ, 04116, ІК 40121452)).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана 23.12.2024.

Суддя О. Левчук