Справа № 2-25/2006
2-ві/215/16/24
У Х В А Л А

Іменем України

17 липня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді Коноваленка М.І.,

при секретарі Коломійчук К.Ю.,

заявник ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, заяву ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Коноваленку М.І. передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдова А.В. у справі за заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

В обґрунтування відводу заявник ОСОБА_1 вказує, що суддя Лиходєдов А.В. є недоброзичливий, не уважний та відмовляється розглянути його заяву від 19.01.2024 про витребування доказів, відмовляється встановити обставини у справі, що свідчить про жадання помсти за подання скарг до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та Вищої ради правосуддя. навмисно не сприймає надані позивачем докази за наслідками звернення позивача з запитом до відповідача, не в повному обсязі розглядає справу, тому вказані обставини підтверджують на думку заявника ОСОБА_1 на упередженість та зацікавленість головуючого у справі судді Лиходєдова А.В. у результаті розгляду справи.

Відповідно до ч.2,3 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою судді Лиходєдова А.В. від 25 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено до вирішення про відвід судді.

Відповідно до п.8 ст.40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

В даному випадку судом визнано, що повідомлення учасників справи не є необхідним.

Заслухавши заявника, дослідивши заяву про відвід та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст. 36 ЦПК України.

У пункті 5 частини 1 статті 36 ЦПК України визначено як підставу відводу судді, інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості судді або об`єктивності судді.

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності, відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційного Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї зі сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

З заяви про відвід вбачається, що заявник ОСОБА_1 фактично не погоджується з прийнятим суддею Лиходєдовим А.В. процесуальними рішеннями та діями в ході розгляду справи.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думки судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вище викладене, а також те, що відсутні підстави, визначені статтею 36 ЦПК України, за яких може бути відведений суддя, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. задоволенню не підлягає, оскільки викладені в ній обставини для відводу є необґрунтованими, а лише є його незгодою з процесуальними рішеннями судді.

Керуючись ст. ст.36, 37,39,40, п.7 ч.1 ст.258-260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Лиходєдова А.В. у справі за заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: