Провадження № 2-зз/201/62/24
УХВАЛА

17 червня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

з секретарем судового засідання Галко С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 червня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне йому майно, що були вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року у справі № 2-13531/10.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що заборгованість за кредитним погашена і жодних невиконаних зобов`язань перед АТ КБ «Приватбанк» вона не має.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Так, у жовтні 2010 року ПАТ «Приватбанк» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року в межах заявлених позовних вимог у розмірі 260 232,70 грн. було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно зі здійсненням його опису та грошові кошти на всіх рахунках, що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

У подальшому рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ПН: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ), у рахунок повернення заборгованості за договором № LVN1-45 від 13 листопада 2007 року про надання Овердрафт мікро кредиту 260 232, 70 (двісті шістдесят тисяч двісті тридцять дві) грн. 70 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь держави судовий збір 1700 грн. (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ПН: НОМЕР_2 ), Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 36, ) на користь держави витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи 120 грн. (сто двадцять) грн. 00 коп.

05 жовтня 2012 року ухвалою суду частково скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-13531/10 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбаню» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове питство «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме зняти арешт з: нерухомого майна: 1/4 частини квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на підставі право власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ).

Відповідно до листа Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 30 жовтня 2023 року, підстави для зняття арешту з майна заявника ОСОБА_1 відсутні.

Відомості щодо виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 4, 49 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Підстави забезпечення позову у цивільному процесі визначені ст. 149 ЦПК України, а саме суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 10 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Таким чином, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З огляду на викладене, та враховуючи те що в матеріалах справи відсутні відомості про повне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 листопада 2010 року, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.О. Демидова