Справа № 715/3673/23
Провадження № 2/715/58/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року с. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Цуркана В.В.

секретаря судового засідання Майщук С.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у реалізації права користування та володіння спадковим майном, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у реалізації права користування та володіння спадковим майном. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Димка Чернівецького району Чернівецької області помер її рідний брат ОСОБА_5 та після його смерті відкрилася спадщина за законом до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розміщений в АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав братові на підставі договору дарування від 30 липня 2004 року. Вказує, що після смерті брата, вона є спадкоємцем другої черги за законом. Вона своєчасно прийняла спадщину, шляхом подачі заяви до нотаріальної контори згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦКУ, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 72669117 від 31.05.2023 р. Зазначає, що в спадковому будинку на даний час проживає відповідачка ОСОБА_3 . З дня смерті брата і до цього часу відповідачка чинить їй перешкоди у користування спадковим майном. Зокрема, вона не дає їй доступу до житлового будинку та господарських споруд, не дає їй ключі, не відчиняє хвіртку та відмовляє у відвідуванні господарства. Крім цього, відповідачка відмовляє у проведенні технічної інвентаризації будинковолодіння, що необхідно здійснити для оформлення документів для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв язку з чим вона зверталася до поліції із заявою на неправомірні дії відповідачки. Відповідачка заперечує її право користування майном через відсутність факту оформлення права власності. Таким чином, вона фактично позбавлена права розпорядження спадковим майном, його збереження, інвентаризації, тощо. На підставі викладеного, просить суд Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкод, у здійсненні права користування та володіння спадковим майном: житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , зокрема, у спосіб надання ключів від вхідних дверей будинку, воріт, хвіртки, а також заборони їй чинити перешкоди у здійсненні інвентаризації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

19.01.2024 року від представника відповідачки ОСОБА_3 ОСОБА_4 до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що матеріали позову не місять жодного доказу чи підтверджуючого факту у створені відповідачкою позивачці перешкод у користуванні та володінні спадковим майном. ОСОБА_3 проживає у житловому будинку в АДРЕСА_1 тривалий час (більше 15 років) та була вселена туди як член сім`ї власника будинку ОСОБА_5 . В постановах Глибоцького районного суду Чернівецької області щодо факту вчинення домашнього насильства по місцю проживання в с. Димка Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 була визначена як дружина та співмешканка ОСОБА_5 , який був власником спірного будинку. Таким чином, ОСОБА_3 має право проживати в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки була вселена туди як член сім`ї власника будинку ОСОБА_5 та попередній власник домоволодіння, її чоловік без реєстрації шлюбу, не оспорював права відповідачки на користування належним йому житлом. Разом з тим, факт проживання відповідачки у вказаному житловому будинку не свідчить про створення перешкод позивачці у користуванні та володінні спадковим майном, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

25.01.2024 року від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно якої вказує, що відзив на позовну заяву відповідачки є безпідставним та не обґрунтованим з тих підстав, що право на проживання відповідачки ОСОБА_3 в житловому будинку не є предметом позовних вимог. Вказує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , необхідно провести інвентаризацію будинковолодіння з виготовленням технічного паспорту Глибоцьким бюро технічної інвентаризації у відповідності з Постановою Кабміну № 681 від 23.06.2021 року та зареєструвати в Єдиній державній системі у сфері будівництва. Проте відповідачка чинить перешкоди у здійсненні інвентаризації житлового будинку. Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили суд їх задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що згідно договору дарування житлового будинку від 30 липня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1344, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими будівлями, розміщений в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Димка Чернівецького району Чернівецької області помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 72669117 від 31.05.2023 р.

Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Кінащук Н.М., після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який мешкав в АДРЕСА_1 , нею заведена спадкова справа. Спадкоємцем ОСОБА_5 є ОСОБА_1 .

Згідно ч. 4 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1296 ЦКУ відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Так, згідно довідки № 2 від 12.01.2024 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 ( уродженка с. Опришени), проживає без реєстрації по АДРЕСА_1 з її слів з 2005 року. Точних даних про факт постійного її проживання з 2005 року за вказаною адресою відсутні, оскільки немає ніяких письмових підтверджень.

Відповідями ВП № 5 (смт. Глибока) ЧРУП ГУНП № 8916/123/52/01 2023 від 07.11.23, № 1029/123/52/01- 2023 від 30.12.23 та № 559/123/52/01-2024 від 24.01.24, встановлено, що ОСОБА_1 зверталася із заявами до поліції з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 , в тому числі щодо недопущення її до будинку, проте їй було рекомендовано звернутись до суду.

Свідок ОСОБА_7 , в судовому засіданні вказала, що позивач її рідна сестра. Десь в листопаді 2023 року, сестра прийшла до відповідачки з спеціалістом для проведення інвентаризації, проте відповідачка не допустила їх на територію домогосподарства, вчинила скандал.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні також повідомили, що вони чули, що відповідачка не пускала позивачку на територію домогосподарства, проте особисто вони конкретно нічого не бачили.

Слід заначити, що відповідач ОСОБА_3 в ході судового розгляду вказувала, що вона не допустить на територію господарства позивачку, поки не буде рішення в іншій справі.

Таким чином, в ході розгляду справи встановлено, що відповідачка чинить перешкоди позивачці у здійсненні інвентаризації житлового будинку та господарських споруд, який розташований в АДРЕСА_1 , що необхідне позивачці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Частинами 1 та 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст.391ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм Майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006 р., в рішенні в справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р. зазначено, що у разі, якщо публічний орган порушив закон чи допустив помилки у його застосуванні, суб`єкт приватного права не може відповідати за такі помилки публічних органів, а позбавлення особи майна на підставі цього є неприпустимим. Європейський Суд наголошує, що навіть у разі, якщо майно чи право на майно були набуті особою з тим чи іншим порушенням зі сторони третіх осіб, позбавлення власника такого майна чи права на майно вимагають наявності підстав, що виправдовують такий захід з точки зору вимог ст.1 Першого протоколу згідно з її тлумаченням в усталеній практиці Суду. А згідно з усталеною практикою Суду, при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися "справедливий баланс" між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи, тобто, повинен дотримуватися принцип пропорційності.

В своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року), зокрема, стосовно необхідності дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_1 , не чинити перешкод ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , у здійсненні права користування та володіння спадковим майном: житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами розташованого в АДРЕСА_1 , зокрема, у спосіб надання ключів від вхідних дверей будинку, воріт, хвіртки, а також заборони їй чинити перешкоди у здійсненні інвентаризації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 22.07.2024 року.

СУДДЯ: