У Х В А Л А

20 грудня 2024 року м. Київ

Справа № 369/1642/24

Провадження: № 22-ц/824/18579/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О., суддів Нежури В. А., Соколової В. В.,

розглянувши заяви ОСОБА_1 про відвід суддям Невідомій Т. О. та Нежурі В. А.,

у с т а н о в и в:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою адвоката Матюшка Вадима Володимировича (далі по тексту - адвокат Матюшко В. В.) в інтересах ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (далі по тексту - ОСОБА_3 , відповідач), третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Давидова Тетяна Миколаївна (далі по тексту - приватний нотаріус Давидова Т. М.), про визнання недійсним шлюбного договору.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 01 грудня 2023 року, визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Невідома Т. О., судді: Нежура В. А., Соколова В. В.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 15 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

06 грудня 2024 року ОСОБА_1 направила через засоби електронного зв`язку до Київського апеляційного суду заяви про відвід суддям Невідомій Т. О. та Нежурі В. А., які є тотожними за змістом.

Заяви обґрунтовані тим, що рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 03 травня 2023 року у справі № 369/7251/22 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Тимчук В. О. про визнання недійсним договору, скасування реєстрації та визнання договору укладеним задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року в складі колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Невідома Т. О., судді: Кулікова С. В., Нежура В. А. рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 03 травня 2023 року залишено без змін.

Вказує, що тривале зволікання суду з виготовлення повного судового рішення порушує її право на касаційне оскарження судового рішення, що викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Невідомої Т. О. та Нежури В. А.

Вирішуючи порушене заявником питання, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

За правилом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Щодо суб`єктивного критерію, то немає підстав стверджувати, що судді виявляють особисту упередженість щодо будь-якого учасника цього спору. Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна підтвердити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть існувати об`єктивно виправдані побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді.

Суд вважає, що відсутні фактичні дані, які можуть ставити під сумнів у цій справі об`єктивність та неупередженість суддів Невідомої Т. О. та Нежури В. А.

При цьому суд наголошує на тому, що учасники справи не можуть використовувати інститут відводу суддів з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення. Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Доводи ОСОБА_1 , які викладені у заяві, не свідчать про існування об`єктивних обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Невідомої Т. О. та Нежури В. А., під час апеляційного перегляду ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2024 року, а тому, відповідно до статті 36 ЦПК України, не є підставою для відводу судді.

Окрім того колегія суддів вважає, що заява не містить обґрунтованих підстав, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, для її задоволення, оскільки незгода заявника із процесуальними рішеннями колегії суду, вчинення або не вчинення процесуальної дії судом не свідчить про його упередженість.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого відводу, питання про відвід колегії суддів, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-37, 39-40, 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Справу передати до канцелярії суду для автоматизованого визначення судді у відповідності до ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді В. А. Нежура

В. В. Соколова