ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м.Суми

Справа №592/9954/23

Номер провадження 22-ц/816/991/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач Акціонерне товариство «КРЕДОБАНК»,

відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2024 року, в складі судді Катрич О.М., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 30 січня 2024 року,

в с т а н о в и в:

28 червня 2023 року АТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 грудня 2019 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «КРЕДОБАНК» кредитний договір № іро 14191, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, а позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 20 грудня 2019 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань в повному обсязі. Поручитель зобов`язаний сплатити кредитору заборгованість позичальника протягом 7 календарних днів з моменту невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту у сумі 874000 грн. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 24 травня 2023 року, становить 674922,39 грн, що включає 601125,56 грн прострочене тіло кредиту, 73796,83 грн прострочені відсотки.

Посилаючись на викладені обставини просив стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором № іро 14191 у розмірі 674922,39 грн та судовий збір у розмірі 10123,84 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2024 року у задоволенні позовних вимог представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах АТ «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено за необґрунтованістю.

У поданій апеляційній скарзі АТ «КРЕДОБАНК», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором № іро14191 у розмірі 584222,39 грн за основним боргом (тіло).

Не погоджуючись з висновком суду першої інстанції про не дотримання позивачем порядку дострокового повернення кредиту за вимогою банку, вказує, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором та з метою добровільного врегулювання спору, 14 березня 2023 року на адресу ОСОБА_1 направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка відповідачем залишена без реагування, борг не сплачено. 06 червня 2023 року досудову вимогу направлено на адресу ОСОБА_2 . Оскільки після направлення досудової вимоги, у наданий строк, позичальник не погасив прострочену заборгованість протягом 90 календарних днів і вся сума заборгованості є простроченою, а за умовами договору поруки, строк виконання зобов`язань поручителем складає 7 календарних днів.

Вказує, що направлення листа з описом вкладення на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. Фактичне вручення листів боржникам перебуває поза межами впливу позивача та залежить виключно від волі самих відповідачів. Саме направлення вимоги про дострокове повернення кредиту, а не фактичне її вручення є тим юридичним фактом, з яким пов`язана дата припинення кредитування.

Доводить, що АТ «КРЕДОБАНК» здійснено всі необхідні заходи для повідомлення позичальника про наявність заборгованості, додаткових умов чи заходів по контролю за отриманням досудової вимоги боржником не передбачено ні кредитним договором, ні законодавством. Вважає, що банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, оскільки матеріали справи не містять доказів відповідності вимог про дострокове виконання договірних зобов`язань діючому законодавству, належного надсилання досудових вимог, отримання відповідачами таких вимог банку, виходячи з умов кредитного договору, позивач не мав підстав на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості в повному обсязі достроково без застосування досудового врегулювання спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача адвоката Гончарової У.І., представника ОСОБА_2 адвоката Бороха В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 20 грудня 2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № іро14191 (а.с. 11-13), за умовами якого Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Відповідно до п. 4 кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим Договором та Додатковими договорами.

Дата погашення кредиту згідно кредитного договору 19 квітня 2038. Сума виданого кредиту 874000 грн (підп. 2.1.), що підтверджується меморіальним ордером № 73269820 від 20 грудня 2019 року (а.с.25).

Кредит видається на нерухомість в кредит ВР будинок за адресою АДРЕСА_1 , та земельна ділянка за цією ж адресою.

Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, однак заборгованість по сумі основного боргу та нарахованим відсоткам за користування кредитом позичальником у встановлені строки не була сплачена.

20 грудня 2019 року в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № іро14191 між Банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки (а.с.18), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № іро14191 від 20 грудня 2019 року, сума боргу ОСОБА_1 станом на 24 травня 2023 року, становить 674922,39 грн що включає 601125,56 грн тіло кредиту, 73796,83 грн відсотки (а.с. 24, 26-30).

14 березня 2023 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань з позначкою «Вручити особисто» (а.с. 10).

06 червня 2023 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 направлено Досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань з позначкою «Вручити особисто» (а.с.7).

Як убачається із п.4.9, 4.10 Договору № іро14191 від 20 грудня 2019 року банк у випадках, передбачених п. 2.9. Кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим Кредитним договором, про що письмово повідомляє Позичальника. У випадку несвоєчасної сплати процентів, комісії, інших платежів за Кредитним договором та/або повернення кредиту (частини кредиту) право Банку вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплаті платежів за цим Кредитним договором виникає, у разі прострочення сплати процентів, комісій, інших платежів за Кредитним договором та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на три календарні місяці. Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п.4.9. цього Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 60 (шістдесяти) календарних днів із дні отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 60-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п.4.9. Кредитного договору).

Відмовляючи у задоволенні позову АТ «КРЕДОБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що банком не було доведено належними та достатніми доказами настання обов`язку у позичальника та поручителя достроково погасити заборгованість за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів особистого вручення позичальнику та/або поручителю вимоги про дострокове повернення кредиту та того, що відповідачі протягом 60 календарних днів з дня отримання досудової вимоги не виконали її.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Підставами позовних вимог АТ «КРЕДОБАНК» є неналежне виконання відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 умов кредитного договору № іро14191 від 20 грудня 2019 року та забезпеченого порукою за договором від 20 грудня 2019 року.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строки, встановлені договорами.

Положеннями частини 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1050 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно.

Правильно і з достатньою повнотою встановивши такі факти, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в порушення умов кредитного договору № іро14191 від 20 грудня 2019 року та вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України АТ «КРЕДОБАНК» не надав суду достатніх та належних доказів настання у позичальника та поручителя обов`язку дострокового погашення заборгованість за кредитним договором, оскільки в матеріалах справи відсутні докази особистого вручення такої вимоги відповідача, а саме направлення позичальнику досудової вимоги відправлень не свідчить про її отримання відповідачем.

Так, визначальним для цієї справи є з`ясування обставин, чи настав (виник) у позичальника та поручителя обов`язок дострокового виконання основного зобов`язання за кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Правовідносини банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб регулюється ЗУ «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також ЗУ «Про захист прав споживачів».

Із змісту Кредитного договору № іро14191 від 20 грудня 2019 року, вбачається, що за своїм характером, розміром виданого кредиту, строком кредитування, а також метою отримання кредитних коштів, цей договір є споживчим кредитом, оскільки не пов`язаний з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням позичальником обов`язків найманого працівника (ст.ст. 1, 3 Закону України «Про споживче кредитування»).

Таким чином, на правовідносини сторін розповсюджується дія і норми ч. 4 ст. 16 ЗУ «Про споживче кредитування» згідно якої, у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.

Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.

Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», не дотримавши передбачений порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то у позичальника немає обов`язку достроково повертати кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду немає підстав для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором.

У п. 4 Кредитного договору сторони обумовили, що строк для дострокового стягнення заборгованості настає з моменту отримання позичальником повідомлення Банку, передбаченого п.4.9. цього Кредитного договору, і протягом 60 (шістдесяти) календарних днів, суд обґрунтовано вважав безпідставною вимогу банку про дострокове погашення кредиту протягом 30 днів, з моменту отримання письмових вимог, але в будь-якому випадку, не пізніше 35 календарних днів з моменту надсилання вимог від 14.03.2023 року № 85-11739832/23 та від 07.06.2023 року № 85-11739832/23.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, на підставі наданих сторонами доказів, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов