КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

справа №133/2842/21

29.05.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

за участю секретаря судових засідань Штепи В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила змінити розмір та порядок стягуваних згідно рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2013 у справі № 133/3180/13-ц з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із 1 000,00 гривень в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на частки зі всіх видів доходів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, та стягувати, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області у справі № 133/3180/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1 000,00 грн в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2013.

Після народження сина відповідач жодним чином не цікавився його життям, не провідував його, не спілкувався з ним, не допомагав матеріально.

За час присудження аліментів у відповідача, станом на 01.07.2021, накопичилась заборгованість за 22 місяці в розмірі 22 029,00 грн.

Весь тягар по утриманню сина ліг на її плечі. Окрім сина ОСОБА_4 вона ще виховує сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вона працює на посаді бухгалтера селянського (фермерського) господарства «Ніка-Д», яке розташоване в с. Махнівка. За 6 місяців 2021 року її дохід склав 32 235,62 грн., що становить 5 372,60 грн. на місяць, або 1790,87 грн. на одну особу з урахуванням її та двох синів, які проживають разом із нею. Законодавством визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 складає 2 395,00 гривень, а з 01.07.2021 року 2 510,00 грн. Гарантований державою розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку значно перевищує розмір, який вона може самостійно забезпечити своїм синам.

З огляду на те, що у неї відсутні будь-які інші джерела доходів окрім заробітної плати, вона позбавлена можливості забезпечити гармонійний розвиток своїх дітей.

01.11.2021 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області провадження у даній справі було відкрито та справу призначено за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника позивача ОСОБА_6 , 29.05.2024 надійшла заява з проханням слухати справу без участі позивача та її представника та підтримав позовні вимоги.

Відповідачу, на його адресу, була направлена судова кореспонденція, яка повернулась на адресу суду не врученною, оскільки адресат відсутній за вказаною адресою, що вбачається з підтвердження про вручення документу, яке містяться в матеріалах справи. Відзив на позов не подав. Також відподач повідомлявся про розгляд справи оголошення про виклик особи, яке розміщувалось на офіційному сайті суду.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Комсомольської сільської ради Козятинського району Вінницької області батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається із рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2013 у справі № 133/3180/13-ц, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 напрдження, до досягнення ним повноліття, стягнуто аліменти у розмірі 1000,00 грн в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2013.

Як вбачається з довідки про склад сім`ї від 28.07.2021 за №1147, ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про доходи від 17.08.2021 № 85, ОСОБА_1 дійсно працює у селянському (фермерському) господарстві «Ніка-Д» на посаді бухгалтера, та за період з 01.02.2021 по 31.07.2021 її дохід без урахування аліментів становить 32 235,62 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 НОМЕР_2 , заборгованість станом на 01.07.2021 становить 22 029,00 грн.

Як вбачається із характеристики на учня 4 класу Махнівського закладу загальної середньої освіти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за 4 роки навчання, батько учня жодного разу не з`явився в школі, навчанням та вихованням не цікавився, був відсутній у житті дитини.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України, визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дитини, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язаний утримувати свою малолітню (неповнолітню) дитину.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі Положення ч. 3 ст. 181 СК України не пов`язують право особи, яка звертається з позовом про зміну способу стягнення аліментів з обов`язком надання доказів про наявність підстав для зміни розміру аліментів передбачених ст.192 СК України, оскільки таке право позивачу гарантовано ч. 3 ст. 181 СК України за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст. 182 СК України).

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину суд враховує стан здоров`я дитини, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, його матеріальне становище; відсутність даних про: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено два поняття розміру аліментів «мінімальний гарантований розмір аліментів» і «мінімальний рекомендований розмір аліментів». Мінімальний гарантований розмір аліментів, власне, і є нижньою межею, тобто розміром, який гарантовано буде стягнутий. Він становить 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів може бути присуджений лише в порядку позовного провадження у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів і становить один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Достатній рівень означає наявність «мінімуму достатку», який дає змогу виживати особі або сім`ї, в зв`язку з чим присудження мінімального рекомендованого розміру аліментів входить до предмета доказування та присудження стягнення аліментів в твердій грошовій сумі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У частині першій статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства, суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти, суд вважає, що вимоги позову є обгрунтованими, та підлягає зміні розмір аліментів, визначений рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2013 у справі №133/3180/13-ц.

Також відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3" Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При визначенні нового розміру аліментів суд враховує, що розмір аліментів не може бути менший, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд приймає до уваги реальні потреби дитини сторін, те, що обов`язок утримувати неповнолітню дитину є обов`язком обох її батьків. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і змінити розмір аліментів, присуджений на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2013 у справі № 133/3180/13-ц та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки із всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, та стягувати, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦКП України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

При зверненні до суду з зазначеним позовом позивачем не сплачено судовий збір, оскільки позивач звільнена від його сплати.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VІ від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно п. 8 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюється відповідно до процесуального законодавства.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 908,00 грн на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180-183, 191, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 82, 89, 141, 247, 263, 264, 265, 354-356 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних на підставі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 25.12.2013 у справі №133/3180/13-ц.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки із всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, та стягувати, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Раніше виданий Козятинським міськрайонним судом Вінницької області виконавчий лист у справі №133/3180/13-ц, відізвати.

Стягнути з ОСОБА_2 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору на користь держави в особі Державної судової адміністрації України

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

29.05.24