Справа № 373/2615/23
Номер провадження 2/373/196/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області

під головуванням судді Свояка Д.В.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженоювідповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

Представниця позивача ОСОБА_2 звернулась до суду з вимогами: стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1295 від 30.12.2020 в розмірі 28086,22 грн, з яких: основна сума боргу - 12660,17 грн, заборгованість за річними відсотками - 15426,05 грн; за кредитним договором №330349600 в розмірі 34017,75 грн, з яких: основна сума боргу - 9750, заборгованість за відсотками - 24267,75 грн; за договором позики №1487362 в розмірі 8020,28 грн, з яких: основна сума боргу - 2894,26 грн; заборгованість за відсотками - 5126,02 грн.; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою 30.12.2020 був укладений кредитний договір №1295.

Відповідно до договору факторингу №2021-07/35-1 від 07.05.2021, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.

Також, відповідно до договору факторингу № від 13.12.2022, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до останнього перейшло право грошової вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки.

Крім того, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою 03.04.2021 був укладений кредитний договір №330349600.

28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

31.12.2020 додатковою угодою №26 до договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст договору у новій редакції.

Також, між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №20102022 від 20.10.2022, відповідно до якого ТОВ «Таліон плюс» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки.

Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою 20.02.2021 був укладений договір позики №1487362.

14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників, у тому числі і до відповідачки.

Відповідачка не виконала свої зобов`язання за вказаними договорами. Після відступлення права грошової вимоги не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Представник відповідачки - адвокат Жупинський М.А. у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено передачу коштів відповідачці за вказаними кредитними договорами.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що при зверненні до суду надано всі необхідні докази укладення кредитних договорів.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі:

У позовній заяві заявлено клопотання про здійснення її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.12.2023 відкрито провадження в даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судове засідання.

24.01.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

02.02.2024 до суду надійшла відповідь на відзив.

Судом встановлено наступні обставини:

До позову додано копію кредитного договору №1295 від 30.12.2020, укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою, за умовами якого кредитор зобов`язувався надати позичальнику грошові кошти в сумі 10415,00 грн шляхом перерахунку 10000,00 грн на поточний рахунок відповідачки та 415,00 грн на рахунок ТОВ «Алерт Інтернешнл» з метою виконання обов`язку позичальника з оплати вартості послуг.

Однак позивачем не надано доказів надання відповідачці зазначених кредитних коштів в готівковій чи безготівковій формі, відсутня інформація щодо ТОВ «Алерт Інтернешнл», зокрема, які послуги ним надаються в даних кредитних правовідносинах.

У п.8.7. договору вказано, що він укладений відповідно до Правил надання ТОВ «Макс Кредит» коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на веб-сайті кредитора, підписанням цього договору, підтверджує ознайомлення та свою згоду із зазначенням Правилами.

Проте до позовної заяви не додані зазначені Правила, відсутня інформація чи ознайомлювалась з ними відповідачка.

Також, відповідачкою 30.12.2020 підписано заяву-приєднання до умов Договору приєднання про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, паспорт споживчого кредиту, заяву-анкету позичальника.

Разом з тим, до позову не додано зазначений договір приєднання, відсутня інформація чи ознайомлювалась з його умовами відповідачка.

До позову додана копія договору факторингу №2021-07/35-1, укладеного 07.05.2021 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень», відповідно до умов якого останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Проте, копія зазначеного договору містить лише окремі його аркуші, зокрема з наступними розділами: 1.Предмет договору; 2.Тлумачення термінів; 3.Гарантії кредитора; 4.Гарантії Нового Кредитора; 5.Виключення відповідальності Кредитора; 6.Порядок відступлення Портфелю Заборгованості; 7.Платежі; 8.Порядок обміну Документацією, а зі змісту вбачається наявність 14 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише витяг з одного з дев`яти зазначених у ньому додатків, а саме з реєстру боржників за кредитними договорами, право грошової вимоги за якими ТОВ «ФК «ЦФР» отримано на підставі Договорів відступлення прав вимоги №2021-07/35-1 та №2021-07/35-2 від 07.05.2021, укладених з ТОВ «Макс кредит».

З вказаного витягу вбачається наявність двох договорів факторингу, проте до позову додано лише один №2021-07/35-1.

Представник позивача у позові зазначає, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримала право вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу №20221213, укладеного 13.12.2022 з ТОВ «Фінансова компанія «Центр Фінансових рішень».

Однак зазначений договір відсутній у матеріалах справи, натомість до позову додано копію договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016, укладеного між ПАТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень».

До позовної заяви додано копію кредитного договору № 330349600 від 03.04.2021, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», де зазначено, що невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, які розміщені на сайті товариства.

Проте до позовної заяви не додані зазначені Правила, відсутня інформація чи ознайомлювалась з ними відповідачка.

Також, у договорі не зазначено, яким шляхом надається кредит та відсутні докази надання відповідачці коштів в готівковій чи безготівковій формі.

У договорі вказано, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, проте додана до позову копія договору та паспорту споживчого кредиту такого підпису не містить.

До договору додано графік розрахунків, де міститься електронний підпис відповідачки, однак, відсутня інформація про реєстрацію відповідачки на сайті товариства, створення нею особистого кабінету та власне генерації електронного підпису.

Представником позивача надано копію додаткової угоди №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що укладена 31.12.2020 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого сторони дійшли згоди викласти текст договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 у новій редакції.

Як вбачається з договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Зазначена копія містить окремі аркуші договору, зокрема з наступними розділами: 1.Визначення термінів; 2.Предмет договору; 3. Фінансування та порядок розрахунків; 4. Порядок відступлення права вимоги; 5. Права та обов`язки сторін; 6. Заява та підтвердження; 7. Відповідальність сторін; 8.Термін дії, зміна та припинення договору.

При цьому, на останній сторінці повторно міститься розділ 5, але вже під назвою «Підписи сторін», з чого вбачається, що остання сторінка не є частиною цього договору.

До того ж вказаний договір факторингу укладено раніше ніж кредитний договір, що ставить під сумнім перехід права вимоги до позивача.

Також, до позову додана копія договору факторингу №20102022, укладеного 20.10.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Таліон плюс», відповідно до умов якого останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Проте, копія зазначеного договору містить лише окремі його аркуші, зокрема з наступними розділами: 1.Визначення термінів; 2.Предмет договору; 3.Фінансування та порядок розрахунків; 4.Порядок відступлення та повернення права вимоги, а зі змісту вбачається наявність 12 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише витяг з одного з п`яти зазначених у ньому додатків, що є невід`ємною частиною договору, а саме з реєстру права грошової вимоги №1 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2022.

До позовної заяви додано копію договору позики №1487362 від 20.02.2021, укладеного між відповідачкою та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», де зазначено, що позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною договору, що розміщені на сайті товариства.

Проте до позовної заяви не додані зазначені Правила, відсутня інформація чи ознайомлювалась з ними відповідачка.

Також, у договорі не зазначено, яким шляхом надається кредит та відсутні докази надання відповідачці коштів в готівковій чи безготівковій формі.

Копія договору містить позначку про проставлення електронного підпису відповідачки, однак, відсутня інформація про реєстрацію відповідачки на сайті товариства, створення нею особистого кабінету та власне генерацію електронного підпису.

Як вбачається з копії договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», останнє передає (відступає) за плату належні йому права вимоги до боржників, що вказані у реєстрі боржників.

Зазначена копія містить окремі аркуші договору, зокрема з наступними розділами: 1.Предмет договору; 2.Порядок розрахунків; 3.Передача Документації, а зі змісту вбачається наявність 10 розділів договору, які представником позивача суду не надані.

Крім цього, до вказаного договору додано лише два з п`яти зазначених у ньому додатків, що є невід`ємною частиною договору, а саме копію акту прийому-передачі реєстру боржників №5 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та витяг з реєстру боржників до зазначеного договору.

Також, до позову додані копії додаткових угод №2 та №5 до зазначеного договору факторингу, при цьому частина змісту угоди №5 прихована.

У матеріалах справах відсутні повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитними договорами та будь-яке підтвердження про направлення відповідачці таких повідомлень.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до норм ст. 526, 527, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У ч. 1 ст. 513 ЦК України зазначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 цього Закону споживач - фізична особа, яка набуває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції, чинній на час укладення спірних договорів) Національний банк України у сфері державного регулювання ринків небанківських фінансових послуг у межах компетенції, визначеної ч. 1 ст. 21 цього Закону, розробляє і затверджує нормативно-правові акти, обов`язкові до виконання центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, учасниками ринків фінансових послуг, їх об`єднаннями, контролює їх виконання.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 (що була чинна на момент виникнення спірних правовідносин), платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

Згідно з п. 2.1 цієї Інструкції банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання» а банк стягувача - «Дата надходження в банк стягувача» (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня».

У розрахункових документах дата, зазначена в реквізиті «Дата виконання», має відповідати:

даті списання коштів з рахунку платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку;

даті списання коштів з рахунку платника та з кореспондентського рахунку банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до п.3.1. зазначеної Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

У п. 3.3 цієї Інструкції вказано, що операцію з перерахування коштів з відповідного рахунку на рахунок отримувача банк отримувача оформляє меморіальним ордером, у реквізиті «Призначення платежу» якого зазначає номер і дату електронного розрахункового документа, а також повторює текст реквізиту «Призначення платежу» цього електронного розрахункового документа.

Додаток 3 до цієї Інструкції визначає зразок платіжного доручення, де, крім іншого, вказана відмітки: «Проведено банком», дата та «Підпис банку».

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75, форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:

1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Згідно з п.41 Положення операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Відповідно до п.42 Положення підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 43 Положення визначено, що первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Відповідно до п.46 Положення відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками здійснюється на підставі платіжних інструкцій, наданих/складених відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України з питань безготівкових розрахунків та виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті.

Підпунктом 6 п. 51 цього Положення передбачено, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Згідно з п. 52 цього Положення первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку.

У п. 58 цього Положення передбачено, що банк самостійно розробляє форми регістрів синтетичного та аналітичного обліку, які повинні містити назву, період реєстрації операції, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Пунктом 62 цього Положення визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Як передбачено ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка аргументів сторін, доказів.

Позивачем не надано доказів переходу права вимоги за кредитними договорами №1295 від 30.12.2020 з ТОВ «Макс Кредит», №330349600 від 03.04.2021 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», №1487362 від 20.02.2021 з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», оскільки за першим кредитом договір факторингу відсутній взагалі, за другим укладений раніше ніж сам кредитний договір, а договір факторингу за останнім кредитом наданий суду не у повному обсязі.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, а саме видачі банками коштів (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо), оскільки за нормами п.2 ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей.

Надані позивачем розрахунки заборгованості не є доказами наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, оскільки вони є доповненнями до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та мають інформаційний характер, а також не відповідають вимогам, яким має відповідати доказ здійснення фінансово-господарської операції - документ про здійснення операції з використанням електронних платіжних засобів.

Крім того, з наданих розрахунків не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз`яснень та доказів щодо принципу складення даних розрахунків справа не містить, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Представником позивача до відповіді на відзив, на підтвердження передачі коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №330349600 від 03.04.2021, додано копію платіжного доручення № 007145с7-93е8-4147-9еа5-ее3349047d61 від 03.04.2021.

У цій копії є відмітка: «Проведено банком 03.04.2021», однак, не зазначено яким банком та відсутня відмітка саме банку та відповідного підпису посадової особи банку.

Також, у нижній частині копії вказаного платіжного доручення містяться підпис директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» С.Сінченка та відтиск печатки товариства, що мають очевидні ознаки відредагованого малюнку, який «вставили» (змонтували).

Вказане ставить під сумнів відповідність цієї копії оригіналу цього платіжного доручення та його відповідність вищезгаданим приписам законодавства і вимогам допустимості доказів.

У зв`язку з цим, належних, допустимих та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, суду не надано.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін та інших учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», - місцезнаходження: вул.Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032;

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 - зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д. В. Свояк