Справа №2-741/11
Провадження №6/487/154/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Бахмуцької А. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», стягувач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення АТ «Дельта Банк» з ринку, боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2012 по справі 2/1412/2345/12 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, з ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», та про видачу дублікатів виконавчих листів та поновити строк пред`явлення їх до виконання.

Заява обґрунтована тим, що 13 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (далі - ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС») був укладений Договір №2045/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 682.

Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статус Кредитора, в тому числі, за кредитним договором №03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року (надалі -«Кредитний договір»). Позичальником (боржником) за вищевказаним договором є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), майновим поручителем за вказаним кредитним договором виступає ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), згідно з іпотечним договором, посвідченим 18.05.2007 року приватним нотаріусом Миколаївського МНО Матвєєвою І.М. за реєстраційним №575. Як вбачається з інформації в ЄДРСР, попередніми кредиторами за вказаним кредитним договором вживалися заходи по примусовому стягненню боргу.

Заводським районним судом м. Миколаєва 29.11.2012 року було ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.05.2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. за реєстровим номером 575, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною незалежним експертом-оцінювачем, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» по кредитному договору № 03/1/150/07- Z від 18. 05. 2007 на загальну суму 725385, 37 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення суду по справі №2/1412/2345/12 за позовом ПАТ "Кредитпромбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, на ПАТ «Дельта банк».

Як вбачається з даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий лист по справі № 2/1412/2345/12, який виданий 06.03.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва про звернення стягнення на зазначене вище іпотечне майно, належне ОСОБА_1 , перебував на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, виконавче провадження №40898127.

Згідно з постановою від 22.06.2017 року, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазоновим Дмитром Костянтиновичем, вказаний виконавчий лист було повернуто Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», , за адресою: пр. Леніна, 22, м. Миколаїв, 54029.

Згідно з даними ЄДР, Публічне акціонерне товариство «ДЕЛЬТА БАНК», знаходилося та знаходиться за адерсою: 01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 36б.

З 05.10.2015 року прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК».

Також, визначено адресу для листування з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» - вул. Січових Стрільців, 17, м. Київ, 04053.

Відтак, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не могло та не отримувало постанову державного виконавця від 22.06.2017 року разом з оригіналом виконавчого листа у справі № 2/1412/2345/12 за адресою пр. Леніна, 22, м. Миколаїв.

ПАТ "Дельта Банк" не отримувало вказану постанову про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу за офіційною адресою банку.

У зв`язку з вказаним, при відступленні права вимоги ПАТ "Дельта Банк" не передавало ТОВ "УКРДЕБТ ПЛЮС" виконавчі листи у справі №2/1412/2345/12.

Тому вважає, що сам факт відсутності виконавчого документу у стягувача та в органі ДВС свідчить про то, що його було втрачено.

Тому просить суд видати дублікат виконавчого листа, оригінал якого був втрачений при відправці його разом з постановою державного виконавця 22.06.2017, що унеможливлює пред`явлення такого дублікату до виконання відповідно до строків передбачених ч. 1 ст. 12 Закону України «При виконавче провадження», тому також просить суд задовольнити вимогу про поновлення строку для пред`явлення виданого дублікату виконавчого листа до виконання.

Ухвалою суду від 07.02.2024 року прийнято до провадження вказану заяву та призначено справу до судового розгляду.

12.02.2024 від представника заявника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника заявника, заяву підтримав та просив задовольнити.

04.03.2024 від представника заявника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника заявника, заяву підтримав та просив задовольнити.

04.03.2024 від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Зотікова С. Є. надійшло заперечення на заяву ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», в яких представник заявника просив в задоволенні заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» відмовити. В запереченні зазначає, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, строк переривається у випадку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання. Строк повторного пред`явлення виконавчого листа у справі №2-1412/2345/12 розпочався 23.06.2017 з наступного дня після винесення державним виконавцем Заводського ВДВС у ВП №40898127 постанови від 22.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу на підстави п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», і закінчився 22.06.2020 року. Так, пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлено у разі пропуску цього строку тільки з причин, визнаних судом поважними.

Щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначає, що в своїй заяві заявник посилається лише на те, що оригінал виконавчого листа не був отриманий ним від АТ «Дельта Банк» (попереднього кредитора), з яким був укладений 13.05.2020 договір про відступлення прав вимоги. Так, згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до п. 69 Постанови ВПВС від 08.02.2022 у справі №2-7763/10 неприпустимим є штучне збільшення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання шляхом відступлення права вимоги іншій особі, так як боржник не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку, тобто це призводить до порушення прав боржника у виконавчому провадженні. Відповідно до п. 96, 115 Постанови ВПВС від 08.02.2022 у справі №2-7763/10, заявник має навести переконливі аргументи задля відновлення виконавчого провадження, а суд має врахувати, що особа повинна виявляти розумний інтерес до своєї справи. Тобто, саме по собі неотримання виконавчого листа від АТ «Дельта Банк» при укладенні 13.05.2020 року договору про відступлення права вимоги не є виключною підставою для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання. Заявник звернувся до суду більш ніж через 3 роки і 7 місяців з дня закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто термін з дня закінчення строку до подання заяви є значним та заявник не навів обставин, які б переконливо свідчили про неможливість подання до суду заяви у розумний строк. Враховуючи, що заявником не наведено переконливих доводів, що ним після отримання від АТ «»Дельта Банк» права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був пропущений з поважних причин строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі №2-1412/2345/12, не обґрунтував свою тривалу бездіяльність після закінчення цього строку 22.06.2020, в заяві представник боржника ОСОБА_1 адвокат Зотіков С. Є. просив відмовити повністю.

28.03.2024 від представника боржника ОСОБА_1 адвоката Зотікова С. Є. надійшло клопотання про наявність підстав про повернення заяви ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» заявнику без розгляду, оскільки заявником не виконано вимоги ч. 2 ст. 183 ЦПК, а саме не надано доказів надсилання іншим учасникам справи матеріалів справи. Також заявником не зазначено про наявність в нього або в іншої особи оригіналів письмових доказів, відтак надані заявником копії не можна приймати до уваги як письмові докази.

25.04.2024 від представника заявника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» надійшло клопотання в якому представник просив розгляд заяви проводити без його участі та задовольнити заяву в повному обсязі.

З урахуванням приписів ч. 3 ст. 442 ЦПК України заяву було розглянуто за відсутності учасників.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах цивільної справи 2-741/11 та подану заяву, суд прийшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Заводським районним судом м. Миколаєва 29.11.2012 року було ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.05.2007 року, укладеним між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. за реєстровим номером 575, а саме на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на праві власності шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною незалежним експертом-оцінювачем, за рахунок чого задовольнити вимоги ПАТ «Кредитпромбанк» по кредитному договору № 03/1/150/07- Z від 18. 05. 2007 на загальну суму 725385, 37 грн.

06.03.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист по справі № 2/1412/2345/12 про звернення стягнення на зазначене вище іпотечне майно, належне ОСОБА_1 , який перебував на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, виконавче провадження №40898127.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2016 року замінено стягувача, у виконавчому провадженні з виконання рішення суду по справі №2/1412/2345/12, з ПАТ "Кредитпромбанк" на ПАТ «Дельта банк».

Згідно з постановою від 22.06.2017 року, винесеною головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Сазоновим Дмитром Костянтиновичем, вказаний виконавчий лист було повернуто Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», , за адресою: пр. Леніна, 22, м. Миколаїв, 54029.

Суд ставиться критично до посилань заявника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області помилково було направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк»: пр. Леніна, 22, м. Миколаїв, оскільки з матеріалів справи 2-741/11 вбачається, що в своїх заявах до суду представник ПАТ «Дельта Банк» (про заміну сторони виконавчого провадження) зазначав адресу для листування саме: пр. Леніна, 22, м. Миколаїв та за вказаною адресою отримували судові виклики до суду та процесуальні документи.

13 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2045/К купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Шевченко І.Л., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 682.

Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло статус Кредитора, в тому числі, за кредитним договором №03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року. Позичальником (боржником) за вищевказаним договором є ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), майновим поручителем за вказаним кредитним договором виступає ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), який є майновим поручителем та з яким укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира, посвідчений 18.05.2007 року приватним нотаріусом Миколаївського МНО Матвєєвою І.М. за реєстраційним №575.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані ст. 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Відтак особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17, від якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 не вбачала підстав для відступу.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74, 75) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зазначала про те, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 ГПК України (аналогічна ст. 442 ЦПК України), з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК Кодексу(аналогічна ст. 55 ЦПК України). У такому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 ГПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч.5 ст. 442 ЦПК України.

Так, згідно з інформацією з Автоматизованої системи виконавчих проваджень 25.11.2013 було відкрите виконавче провадження № 40898127 з примусового виконання виконавчого листа №2-1412/2345/12 щодо боржника ОСОБА_1 , стягувачем у якому було ПАТ «Дельта Банк», яке має статус завершеного.

13 травня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» був укладений Договір №2045/К купівлі-продажу прав вимоги, в тому числі, за кредитним договором №03/1/150/07-Z від 18.05.2007 року.

Питання щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження, якщо виконавче провадження закінчене неодноразово було предметом розгляду Верховним Судом.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197 цс 21) Верховний Суд дійшов висновку про те, що у випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва (пункти 10,11).

Видача дубліката виконавчого листа за нормами ЦПК у редакції Закону від 03 жовтня 2017 № 2147-VIII року не передбачена, однак відповідно до пункту 4 частини 17 Перехідних положень ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу в межах строку пред`явлення його до виконання, або у разі його поновлення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року (справа 2-836/11) дійшла висновку, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України. За правилами статті 127 ЦПК суд поновлює строк, встановлений законом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до статті 433 ЦПК у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зміст цієї норми кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону «Про виконавче провадження». Метою цього правила є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Отже, питання про заміну сторони виконавчого провадження (у разі відкритого виконавчого провадження) або у виконавчому документі (у разі закінченого провадження з поверненням виконавчого листа, або ще не відкритого провадження), а також питання про видачу дублікату виконавчого листа можливо вирішити лише в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання або у разі його поновлення судом за відповідною заявою нового стягувача.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа 06.03.2013).

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (частина друга статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (частина третя статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV).

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент винесення постанови), повернення виконавчого документу стягувачу не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього закону.

Як вбачається з матеріалів справи, строк повторного пред`явлення виконавчого листа у справі розпочався 23.06.2017 з наступного дня після винесення постанови від 22.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону, і закінчився 22.06.2020 року.

Крім того, при укладенні договору про відступлення прав вимоги від 13.05.2020, заявник повинен був з`ясувати у ПАТ «Дельта Банк» інформацію щодо того, чи був пред`явлений до виконання виконавчий лист та чи здійснюється виконавче провадження.

Тобто, заявник повинен був в розумні строки з`ясувати обставини щодо даної справи з відкритих джерел, зокрема з Єдиного державного реєстру судових рішень, Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Із змісту заяви вбачається, що заявник посилався, що строк пред`явлення виконавчого документа пропущено саме первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк», та як поважну причину його пропуску зазначав процедуру ліквідації банку, яку як стверджує заявник розпочато з 05.10.2015 року, що призвело до припинення основної діяльності банку.

Враховуючи викладене, саме по собі запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення та не свідчить про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа (листів) до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі №616/4465/12).

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.06.2023 №746 з 03.07.2023 відкликані повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» повноваження під час здійснення ліквідації банку здійснюється безпосередньо Фондом.

Однак, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» звернулось до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб лише 28.12.2023 щодо передачі виконавчих листів. Крім того, заявник з даною заявою до суду звернувся лише 31.01.2024.

Виходячи з норм чинного законодавства, саме на заявника покладається обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами (статті 76-81 ЦПК) поважний характер причин пропуску строку, суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа щодо ОСОБА_1 за судовим рішенням від 29.11.2012 року.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, як зазначалось вище, видається лише в межах строку для пред`явленні виконавчого листа до виконання (первісного або поновленого), то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дублікату виконавчого листа.

З таких же підстав (відмова у поновленні строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання) не має правового значення і заміна сторони у виконавчому провадженні на ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», оскільки вчинення судом дій щодо заміни сторони у виконавчому провадженні при відмові у поновленні строків для пред`явлення до виконання виконавчих документів не призведе до виникнення у нового кредитора права на примусове виконання судового рішення.

Оскільки, як зазначалось вище, стягувач протягом тривалого часу не вжив жодних заходів щодо виконання судового рішення без будь-яких причин, то поновлення цього права не може вважатись пропорційним меті встановлення процесуальних строків правової визначеності для інших учасників цивільних правовідносин.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання слід відмовити.

Керуючись ст. 259, 260, 261, 268, 353, 354, 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя: С.М. Афоніна