Справа № 673/494/24
Провадження № 2/673/318/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Ягодіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Ставнічук Р.М.,

відповідача ОСОБА_1

представників- ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , поданим в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2024 року ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до суду з про стягнення з ОСОБА_1 як законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 1409,50 грн. матеріальних збитків та 15000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення останнім кримінального правопорушення.

В обгрунтування позову вказав, що 17.04.2023 року близько 16 год. 00 хв. неповнолітній ОСОБА_6 перебуваючи по АДРЕСА_1 на території місцевого стадіону, вистрілом із іграшкового пістолету, спричинив неповнолітньому ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоров`я останнього. Станом на 17.04.2023 року ОСОБА_6 не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність, в зв`язку з чим кримінальне провадження закрито. Проте, з цього приводу до адміністративної відповідальності, через ухилення від виконання батьківських обов`язків притягнуто матір неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_1 .

Зважаючи, що внаслідок вчинення неправомірних щодо сина позивача ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1409,50грн та моральну в розмірі 15000грн, просив стягнути її в повному обсязі із законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 17.05.2024 року провадження у справі відкрито із призначенням справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив.

27.06 2024 року відповідач направила на адресу суду відзив на позов, в якому зазначила, що заявлені позивачем позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджується належними доказами.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та вказував на наявність підстав для його задоволення.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позову визнала частково та не заперечувала щодо стягнення з неї в повному обсязі заявленого розміру матеріальної шкоди, а також частково моральної шкоди на суму в межах 2000грн.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи в повному обсязі суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2023 року близько 16 год. 00 хв. малолітній ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_1 на території місцевого стадіону, вистрілом із іграшкового пістолету, спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоров`я останнього.

Згідно постанови старшого дізнавача СД ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Белінського О.О. від 30.11.2023 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000096 від 20.05.2023 року за вказаним фактом закрито в зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, оскільки відсутній суб`єкт кримінального правопорушення, так як ОСОБА_6 не досяг 16 річного віку з якого настає кримінальна відповідальність.

При цьому, згідно постанови Деражнянського районного суду Хмельницької області від 22.12.2023 року за вказаним фактом до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, що виразились в ухиленні батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей з накладенням адміністративного стягнення притягнуто матір неповнолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_1 .

Вказана постанова набрала законної сили 02.01.2024р.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками значаться ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №139, проведеної в період з 09.06.2023 року по 18.07.2023 року у межах кримінального провадження № 0000096 від 20.05.2023 року, станом на 09.06.2024 року у ОСОБА_5 будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень не виявлено.

Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» на ім`я ОСОБА_5 , у останнього станом на 18.04.2023 року наявне тілесне ушкодження у вигляді контузії середнього ступеня правого ока. Дане тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок контузійної (забивної) дії тупого твердого предмету за механізмом «удар», яке за своїм клінічним перебігом та характером відноситься до ступеня легких тілесних ушкоджень, які спричиняють короткочасний розлад здоров`я від 7 до 21 дня.

З приводу отриманих тілесних ушкоджень, малолітній ОСОБА_5 проходив лікування у офтальмологічному відділенні КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» ХОР.

Витрати на лікування у вказаному медичному закладі в загальному становлять 1409,50грн., що підтверджується відповідною формою рецептурного бланка №12 для виписування лікарських засобів і виробів медичного призначення, що відпускаються за повну вартість,безоплатно або з доплатою КНП «Хмельницька обласна дитяча лікарня» ХОР від 18.04.2023 року та товарними чеками від 18.04.2023 року про придбання медичних препаратів на суми 393,70грн та 1015,80 грн, що в загальному становить 1409,50грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч.1,2,4 ст. 1178 ЦК шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до п.6 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за шкоду, заподіяну неповнолітнім, який не досяг 15 років, несуть відповідальність перед потерпілим його батьки, а у відповідних випадках - навчальні заклади.

Батьки несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; навчальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім у час знаходження його під їхнім наглядом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний моральний розвиток.

Суд враховує, що докази подані стороною позивача в обґрунтування понесених витрат на лікування дитини є належними, відповідачка, не заперечує щодо відшкодування вартості таких витрат в зв`язку з чим, суд знаходить обгрунтованими вимоги позову в цій частині та стягнення з останньої матеріальної шкоди в загальному розмірі 1409,50 грн.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ст. 80 цього Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн., посилаючись на те, що у зв`язку з неправомірними діями малолітнього ОСОБА_6 , протягом тривалого часу дитина втратила спокій, душевну рівновагу, змушена була перебувати у лікувальному закладі.

Суд приймає до уваги такі доводи позивача та виходячи із засад розумності та справедливості, вважає за доцільне стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

В силу вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, виходячи із часткового задоволення позовних вимог на 39,05% від заявлених та звільнення позивача, в силу п.6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 472,97 грн, решта судового збору, яка становить 738,23 грн слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,23,81,141,258,259,263-268,273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 ( місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 11.07.2010 року Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області) в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 14.09.2007 року Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 1409,50 грн та моральну шкоду в сумі 5000 грн, що в загальному становить 6409,50грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 472,97грн, решту судового збору 738,23грн компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.08.2024 року.

Суддя: Т. В. Ягодіна