Номер провадження: 22-ц/813/3741/24
Головуючий у першій інстанції Громік Д.Д.
Доповідач Стахова Н. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Стахової Н.В.,

суддів: Карташова О.Ю., Коновалової В.А.,

за участю секретаря

судового засідання Чеботар А.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне підприємство Парки Херсона Херсонської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства Парки Херсона Херсонської міської ради

на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2023 року, ухваленого у складі судді Громіка Д.Д. в приміщенні того ж суду,

за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Парки Херсона Херсонської міської ради про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради (далі відповідач) про скасування наказу, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку та згідно позовних вимог, уточнених у процесі розгляду справи, просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ, виданий директором КП «Парки Херсона» ХМР, «Про оголошення простою» від 29 червня 2022 року в частині встановлення ОСОБА_1 простою з 01 липня 2022 року та проведення розрахунку заробітної плати на весь період простою у розмірі 2/3 посадового окладу;

стягнути з КП «Парки Херсона» ХМР на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 47040,00 грн. без урахування всіх податків та зборів;

стягнути з КП «Парки Херсона» ХМР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку за період з 25.04.2023 року по 13.12.2023 року включно в розмірі 178904,00 грн.;

стягнути з КП «Парки Херсона» ХМР на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу розміром 15000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно наказу №113 від 24 червня 2021 року його було прийнято на роботу на посаду робітника зеленого будівництва КП «Парки Херсона» ХМР. 29 червня 2022 року директор КП «Парки Херсона» ХМР видав наказ «Про оголошення простою», за яким було оголошено простій та зупинено діяльність на період з 01 липня 2022 року КП «Парки Херсона» ХМР згідно ст. 113 КЗпП України з можливим продовженням до закінчення воєнного стану або активних бойових дій у регіоні. Вказаним наказом було передбачено, що працівники під час простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати праці 2/3 окладу. Вважає вищевказаний наказ незаконним, оскільки підстави для встановлення простою відсутні, крім цього простій було припинено деяким працівникам, у тому числі позивачу, та з 02 грудня 2022 року відновлено виконання працівниками своїх трудових обов`язків. Наказом №123 від 24 квітня 2023 року його було звільнено з роботи за угодою сторін з 24 квітня 2023 року. Також позивач стверджував, що з початку повномасштабного вторгнення на територію України та оголошення воєнного стану він перебував у м. Херсоні він вчасно отримував заробітну плату, однак починаючи з липня 2022 року і до моменту припинення простою заробітна плата не виплачувалась, також, починаючи з 01 грудня 2022 року та по день звільнення, 24 квітня 2023 року відповідач провів розрахунки по заробітній платі з повному обсязі, однак за період простою заборгованість не погашена, в день його звільнення повного розрахунку щодо виплати заробітної плати зроблено не було. З початку повномасштабного вторгнення на територію України та оголошення воєнного стану він перебував у м. Херсоні, в період окупації м. Херсон, з 01 березня 2022 року по 11 листопада 2022 року та належним чином виконував свої посадові (робочі) обов`язки.

Посилаючись на те, що заробітна плата була єдиним джерелом доходів, позивач просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги, крім цього просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені на професійну правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №03-04-23 від 01 квітня 2023 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради про визнання незаконними та скасування наказів, стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 27 095 гривень 03 копійки, з подальшим стягнення відповідних податків та зборів.

Стягнуто з Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні за період з 25 квітня 2023 року по 13 грудня 2023 року у розмірі 153 723 гривні 68 копійок.

Стягнуто з Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5000 гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь держави судовий збір у розмірі 2147 гривень 20 копійок.

Допущено до негайного виконання рішення в частині стягнення середньомісячного заробітку за один місяць.

В апеляційній скарзі КП «Парки Херсона» Херсонської міської ради просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводами апеляційної скарги є те, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що відповідачем було додатково сплачено позивачу 20.05.2023 в рахунок погашення заборгованості за листопад 2022 року частину суми боргу у розмірі 1317,27 грн, яка з урахуванням податків та зборів склала 1636,36 грн (1317,27 +18% (ПДФО) + 1,5% (військовий збір). Загальна сума сплачених грошових коштів на користь позивача в рахунок погашення заборгованості із заробітної плати за листопад 2022 року склала: 4264,27 грн+1636,36 грн=5900,63 грн, з урахуванням податків і зборів. Таким чином, залишок заборгованості за листопад 2022 року складає 371,37 грн. з урахуванням податків і зборів. Отже, за період простою з липня по листопад 2022 до сплати підлягає 25459,37 грн, що підтверджується копіями платіжного доручення та випискою банку з особового рахунку, наданого позивачем.

Судом першої інстанції не взято до уваги довідку від 23.06.2023 № 01-10/525 про заробітну плату позивача за березень 2023 року, внаслідок чого неправильно розрахований розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Скаржник вказує, що при розрахунку заборгованості по заробітній платі позивачем була визначена заборгованість відповідно до довідки про доходи від 11 квітня 2023 року, при цьому не враховано, що у довідці вказується нарахована заробітна плата, яка включає податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а не сума «до виплати» за мінусом вказаних податків та зборів. Крім того, при розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача за період з 25.04.2023 по 13.02.2023 судом першої інстанції не було враховано положення ч.1 ст. 117 КЗпП України. Зазначає, що внаслідок повного розграбування російськими загарбникам КП «Парки Херсона» ХМР, підприємство фактично не здійснює господарської діяльності та не отримує будь-яких коштів, тому покриття витрат на фінансування заробітної плати працівників здійснюється виключно за рахунок коштів міського бюджету м. Херсона. У зв`язку з цим, стягнення на користь позивача всієї суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період заборгованості із заробітної плати протягом якого позивач фактично не працював, оскільки знаходився в простої, буде несправедливим щодо працівників, які отримують заробітну плату щоденно, виконуючи трудові обов`язки з ризиком для свого життя та здоров`я. Вважає, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню співмірно зі встановленим розміром заборгованості із заробітної плати та пропорційно задоволеним позовним вимогам до 10000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що відповідач порушив строки виплати заробітної плати за час простою. Доводи скаржника про те, що без врахування суми відпускних, заробітна плата у березні за відпрацьованих 27 робочих днів становить 9447,41 грн є хибними, адже у попередньому місяці (лютому 2023) за 24 відпрацьованих робочих днів заробітна плата складала 18734 грн без врахування грошової компенсації за невикористану відпустку. Вважає, що суд першої інстанції правильно розрахував середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2023 по 13.12.2023, що становить 176 робочих днів. Посилається на те, що належним чином виконував свої професійні трудові обов`язки також в дуже складних безпечних умовах. Стаття 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», на думку позивача, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки заборгованість виникла саме за час простою.

У судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, надав суду письмову заяву про слухання справи зі його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах

верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог позивача щодо наявної заборгованості по заробітній платі за період з липня по листопад 2022 року у розмірі 27095,03 грн. З урахуванням здійсненого судом розрахунку, стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2023 по 13.12.2023, що становить 176 днів, в розмірі 153723,68 грн.

Однак, колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись із таким висновком суду, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом КП «Парки Херсона» ХМР №113 від 24 червня 2021 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду робітника зеленого будівництва з випробувальним терміном 2 місяці з оплатою праці відповідно штатного розпису з 26 червня 2021 року.

Згідно штатного розпису КП «Парки Херсона» з 01 лютого 2022 року заробітна плата на посаді робітника зеленого будівництва складає 9408,00 грн.

Наказом КП «Парки Херсона» ХМР про оголошення простою від 29 червня 2022 року, оголошено простій та зупинено на період з 01.07.2022 роботу КП «Парки Херсона» відповідно до ст. 113 КЗпП України з можливим продовженням до закінчення воєнного стану або активних бойових дій у регіоні.

Пунктом 2 вищевказаного наказу передбачено, що працівники під час простою звільняються від обов`язку бути присутніми на робочих місцях з установленням оплати 2/3 окладу.

Наказом КП «Парки Херсона» ХМР №2 від 01 грудня 2022 року у зв`язку з виробничою необхідністю було відновлено діяльність КП «Парки Херсона» ХМР під час простою, встановленого наказом директора від 29 червня 2022 року.

Пунктом 1 наказу відмінено простій з 02 грудня 2022 року та відновлено виконання робіт з режимом роботи відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку для певних працівників підприємства, у тому числі позивача ОСОБА_1 на посаді робітника зеленого будівництва.

Відповідно до наказу № 123 від 24.04.2023 ОСОБА_1 звільнено з посади робітника зеленого будівництва 24.04.2023 за угодою сторін відповідно до п.1 ст. 36 КЗпП України.

З наказом ОСОБА_1 був ознайомлений та копію наказу отримав 24.04.2023.

Згідно ст. 34 КЗпП України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Порядок оплати часу простою врегульований статтею 113 КЗпП.

Час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Тобто, при простої не відбувається зміна діючих умов оплати праці в бік погіршення, оскільки розмір окладу залишається незмінним. А отже, застосування попередження роботодавцем працівника при впровадженні простою про оплату часу простою не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу), а також надання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на запровадження простою на підприємстві законодавством не встановлено.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 № 01-10/242 від 12 червня 2023 року, виданою КП «Парки Херсона» ОМР, заробітна плата позивача (посада робітник зеленого будівництва) складає: за липень 2022 року 6272,00 грн; за серпень 2022 року 6272,00 грн; за вересень 2022 року 6272, 00 грн; за жовтень 2022 року 6272,00 грн; за листопад 2022 року 6272,00 грн. Суми доходу вказані без вирахування податків з доходу фізичних осіб.

Згідно довідки КП «Парки Херсона» ОМР за № 01-10/242 від 12 червня 2023 року, залишок заборгованості заробітної плати, що підлягає до виплати ОСОБА_1 складає 27095,03 грн з вирахуванням податків з доходів фізичних осіб та військового збору 21118,50 грн ( у тому числі 2007,03 грн за листопад 2022 період простою).

Відповідно до ст. 128 КЗпП при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, передбачених законодавством (при стягненні аліментів; відшкодуванні шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, а також втратою годувальника; відшкодуванні збитків, заподіяних злочином; у разі коли особи, які купують товари у розстрочку, здійснюють виплати за виконавчими документами) 50% заробітної плати.

Відповідно до вимог Податкового Кодексу України, при кожній виплаті заробітної плати роботодавець повинен утримувати (відраховувати) по кожному працівнику наступні податки податок на доходи фізичних осіб (ПДФО) 18% та військовий збір (ВЗ) 1,5%.

За таких обставин та враховуючи, що згідно довідки від 12.06.2023 № 01-10/242 залишок нарахованої заробітної плати за період з 01 липня 2022 року по 30 листопада 2022 року становить 27095,03 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що до виплати позивачу підлягає сума заборгованості по заробітній платі у загальному розмірі 27095,03 грн, яка складається з: заборгованості по заробітній платі за період простою у розмірі 6272,00 грн * 4 = 25088,00 грн. + 2007,03 грн, заборгованість за листопад 2022 року, що підтверджується довідкою №01-10/242 від 12 червня 2023 року, виданою відповідачем, з подальшим стягнення відповідних податків та зборів.

Доводи скаржника про те, що позивачу 20 травня 2023 року в рахунок погашення заборгованості за листопад 2022 року було додатково сплачено частину суми боргу у розмірі 1317,23 грн, яка з урахуванням податків та зборів склала 1636,36 грн, до уваги не приймаються, оскільки з довідки від 12.06.2023 за № 01-10/242 заборгованість за листопад 2022 року складає 2007,03 грн і матеріалами справи не спростована.

З виписки банку з особового рахунку позивача за період з 01.01.2022 по 06.11.2023 також не вбачається, що 20.05.2023 відповідачем було перераховано на картковий рахунок позивача в рахунок погашення заборгованості за листопад 2022 року частину суми боргу у розмірі 1317,27 грн.

Щодо розрахунку стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, слід вказати наступне.

Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п. 8 вищезазначеної постанови, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів(годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати, обчислений відповідно до положень Порядку №100, становить:

18734,00 грн. + 25811,01 грн. = 44545,01 грн.

44545,01 грн. / 51 (відпрацьовані робочі дні) = 873,43 грн. (середньоденна заробітна плата).

Відповідно до ст. 117 КЗпП України уразі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Стягуючи з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 квітня 2023 року по 13 грудня 2023 року, суд першої інстанції не врахував положення ст. 117 КЗпП України, тому дійшов помилкового висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 153 723,68 грн за період з 25 квітня 2023 року по 13 грудня 2023 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, відповідно до заявлених позовних вимог, за період з 25 квітня 2023 року по 30 вересня 2023 року, що становить 114 робочих днів, в розмірі 99685,02 грн, з розрахунку: середньоденна заробітна плата позивача 873,43 грн. х 114 днів = 99685,02 грн.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з ухваленням в цій частині нового про стягнення з КП «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 квітня 2023 року по вересень 2023 року включно у розмірі 99685,02 грн за вирахуванням податків та обов`язкових платежів.

Доводи, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано вимоги Податкового кодексу України, щодо податків на доходи фізичних осіб -18% та військовий збір -1,5%, на увагу не заслуговують так як, судом першої інстанції застосовуються правила обрахунку середнього заробітку визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати.

Доводи, що фінансування КП «Парки Херсона» здійснюється за рахунок міського бюджету, та враховуючи, що і по теперішній час обслуговувана територія відповідачем знаходиться під постійними обстрілами в районі проведення бойових дій, працівники якого зазнають поранень при виконанні трудових обов`язків, а також наявні випадки гибелі працівників, які також потрібно компенсувати, судовою колегією також вважається не слушними, у зв`язку з чим в даному спорі порушено права позивача на отримання плати за його труд, скрутне становище підприємства в умовах військового стану є форс-мажорними, які не повинні впливати на порушення прав отримання заробітної плати.

Доводи апеляційної скарги, що з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення та, зокрема, визначених Великою Палатою Верховного Суду критеріїв, суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково, на підставі вищевикладених обставин необґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому застосовувати при ухваленні такі позиції судова колегія вважає не вірним, адже це порушить право на утримання заробітної плати позивача, що порушує вимоги діючого Закону.

Таким чином, враховуючи вище наведене, положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Парки Херсона Херсонської міської ради задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 13 грудня 2023 року скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства «Парки Херсона» Херсонської міської ради на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Парки Херсона" Херсонської міської ради (адреса: просп. Ушакова, буд.37, м. Херсон, 73000, код ЄДРПУ 40713306) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 квітня 2023 року по вересень 2023 року включно у розмірі 99685 (дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн 02 копійки, з подальшим вирахуванням відповідних податків та зборів.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 12 липня 2024 року.

Головуючий Н.В. Стахова

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова