Справа № 214/4611/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, встановлення факту самостійного виховання дітей та визначення місця проживання дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд розірвати укладений 26 серпня 2006 року між ними шлюб, посилаючись на припинення шлюбних відносин, та встановити факт самостійного виховання нею їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши місце проживання дитини з нею і факт самостійного виховання відповідачем їх малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши місце проживання сина з відповідачем.

Ухвалою суду від 23 травня 2024 року на підставі пункту 3 частини 4 статті 185 ЦПК України, повернуто позивачу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, встановлення факту самостійного виховання дітей та визначення місця проживання дітей.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про повернення сплаченого при подачі позову до суду суми судового збору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Так, згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно пункту 44 ПостановиПленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Згідно пункту 2 частини першої статті 7 ЗаконуУкраїни «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно частини другої вказаної статті,у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області сплачено судовий збір в сумі 2 906,88 грн.(а.с. 10).

Ураховуючи викладене, оскільки ухвалою суду позивачу повернуто позовну заяву до відкриття провадження у справі, суд вважає, що сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2 906 грн. 88 коп. підлягає поверненню позивачу.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові суду від 17 лютого 2021 року по справі № 650/231/20 (провадження № 61-487св21), відповідно до якої оскарження ухвали щодо визначення розміру судових витрат передбачено пунктом 13 частини першої статті 353 ЦПК України. Системний аналіз пункту 13 частини першої статті 353, статті 142 ЦПК України та інших норм процесуального законодавства свідчить, що визначення розміру судових витрат охоплює собою, в тому числі, й повернення судового збору. Тому ухвала суду першої інстанції щодо вирішення питання про повернення судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 133 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Челюскіна, 1) повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений нею судовий збір в сумі 2 906 (дві тисячі дев`ятсот шість) гривень 88 коп., що внесений згідно з квитанцією про сплату № 8168-3452-7206-6107 від 20.05.2024 на розрахунковий рахунок УДКС України у Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 серпня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко