Справа № 143/1004/23
Провадження № 22-ц/801/1624/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 рокуСправа № 143/1004/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Стадника І.М., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

за участю сторін: представника ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - адвоката Савісько В.В., представника ОСОБА_1 - адвоката Ткаченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Вінниці цивільну справу №143/1004/23 запозовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача фінансових послуг,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року,яке ухвалив суддя Бойко А.В. в Погребищенському районному суді Вінницької області, повний текст складено 07 червня 2024 року,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2023 року ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи позовні вимоги тим, що 18 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою ВЕБ-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1207-8474.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 5400 грн; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк 14 днів; знижена % ставка 2,50% в день; стандартна % ставка 3,00% в день.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Однак, відповідач порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору.

Таким чином, станом на 03 жовтня 2023 року загальний розмір заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору, становить 22448 грн, що складається із: простроченої заборгованості за кредитом 5400 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 17048 грн, які позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати.

28 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача фінансових послуг, який мотивував тим, що встановлений у договорі розмір річної процентної ставки за користування кредитними кошами є явно завищеним, умови договору є несправедливими та не відповідають вимогам п.5 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, просив суд визнати недійсними пункти 4.6, 4.9, 4.10, 10.1 договору про відкриття кредитної лінії №1207-8474 від 18 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 10 січня 2024 року об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 з первісним позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС».

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року позовні вимоги за первісним позовом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1207-8474 від 18 травня 2023 року в розмірі 22448 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 5400 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17048 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживача фінансових послуг, відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 18 травня 2023 року був укладений кредитний договір № 1207-8474 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк тіло кредиту не повернув та відсотки за його користування не сплатив, а тому позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_1 уклавши договір в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, погодився з умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, відтак укладання кредитного договору у запропонованій формі відповідало його внутрішній волі. ОСОБА_1 мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість він погодився зі своєї сторони на такі умови договору та підписав його зміст без будь-яких застережень.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ткаченко Т.В. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим, ухвалене внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, при ухваленні рішення не враховано обов`язкові до застосування правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Просила рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. Визнати недійсним пункти 4.6, 4.9, 4.10, 10.1 договору про відкриття кредитної лінії №1207-8474 від 18 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1

Позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1207-8474 від 18 травня 2023 року в сумі 1354,74 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Згідно ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 18 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1207-8474.

Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою Веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Паспорт споживчого кредиту, був підписаний споживачем ОСОБА_1 18 травня 2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А2767, який містить основні умови кредитування.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1207-8474 від 18 травня 2023 року ОСОБА_1 , згідно з якою видача коштів у розмірі 5400 грн за вказаним кредитним договором здійснювалося за допомогою системи LiqPay.

Листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay для видачі кредиту від 18 травня 2023 року в сумі 5400 грн.

Згідно довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 03 жовтня 2023 року, загальна заборгованість становить 22448 грн, з яких: заборгованості за кредитом 5400 грн; заборгованості за нарахованими відсотками 17048 грн.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 Договору кредитодавець відкрив Кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченим цим договором.

Згідно із п.п. 2.3 п. 2 Договору для мінімізації загальних витрат позичальника за Кредитом кредитодавець рекомендує позичальнику здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку:

Дата видачі кредиту 18 травня 2023 року, останній календарний день першого базового періоду 31 травня 2023 року, сума кредиту 5400 грн, нараховані проценти за користуванням кредитом 1890 грн, разом до сплати 7290 грн.

Відповідно до п.п. 2.4 п. 2 Договору мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника.

Згідно із п.п. 3.1 п. 3 Договору цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.п. 4.1 п. 4 Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 5400,00 грн. Дата надання/видачі Кредиту: 18 травня 2023 року.

Згідно з п.п. 4.6 п.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00 % (три цілих, нуль сотих відсотків) за кожен день користування кредитом.

Підпунктом 4.8 п.4 Договору визначено, що строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, а дата повернення кредиту: 12 березня 2024 року.

Відповідно до п.п. 4.9 п. 4 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів).

Відповідно до п.п. 4.10 п. 4 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 54000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 48600,00 грн.

Згідно із п.п 8.5 п. 8 Договору у разі прострочення позичальником сплати процентів за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом до настання дати закінчення строку кредитування, визначеного п. 4.8 даного Договору.

Відповідно до п.п.10.1 п.10 Договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п. 10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: пільгова процентна ставка - 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого Базового періоду, знижена процентна ставка - 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

Підпунктом 11.1 п. 11 Договору визначено, що цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (http://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачці кредит, відповідно до умов кредитного договору.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 03 жовтня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 22448 грн, з яких 5400 грн заборгованість за тілом кредиту та 17048 грн прострочені проценти за користування кредитом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що між сторонами укладений кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором 22448 грн, з яких 5400 грн - заборгованість за тілом кредиту та 17048 грн - проценти за користування кредитом, підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Порядок укладання договорів в електронній формі визначено Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено підстави визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Так, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами встановлений частиною третьою цієї статті, проте він не є вичерпним.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-2766цс15 зроблено висновок, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункту 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (пункти 2, 3 частини третьої статті 18 Закону "Про захист прав споживачів"); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону); встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором (пункт 5 частини третьої статті 18 Закону); установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору (пункт 10 частини третьої статті 18 Закону); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункти 11, 13 частини третьої статті 18 Закону).

Згідно частини п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно з п.п. 4.6 п.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка 3,00 % (три цілих, нуль сотих відсотків) за кожен день користування кредитом.

Відповідно до п.п. 4.9 п. 4 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає один мільйон сто тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів).

Відповідно до п.п. 4.10 п. 4 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 54000,00 грн та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 48600,00 грн.

Відповідно до п.п.10.1 п.10 Договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п. 10.2, 10.3 цього Договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти за користування кредитом за наступними ставками: пільгова процентна ставка - 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого Базового періоду, знижена процентна ставка - 2,50 % за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов Договору.

Розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України.

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами.

Виходячи з вищенаведеного слідує, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписав цей договір одноразовим ідентифікатором, направленим товариством на телефонний номер відповідача.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

З умовами кредитування, у тому числі щодо нарахування відсотків за користування кредитом в розмірі 2,5 % в день знижена процентна ставка, 3% в день стандартна процентна ставка, ОСОБА_1 був ознайомлений, що підтверджується паспортом споживчого кредиту.

Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» при укладенні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню сторін.

За змістом укладеного договору 17048 грн це є плата позичальника за правомірне користування кредитними коштам у межах строку дії кредитного договору, тобто процентами у розумінні ст.1048, ст.1054, ст.1056-1 ЦК України.

Тому твердження ОСОБА_1 , що процентна ставка суперечить п. 5 ч. 3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим внаслідок неправильного тлумачення цієї правової норми, оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначено відповідно до ст. ст. 1048, 1056-1 ЦК України і вони у даному випадку не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань.

Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 сплачував заборгованість за кредитним договором, а саме 01 червня 2023 року в розмірі 2052 грн та 18 серпня 2023 року в розмірі 2500 грн, таким чином визнавав передбачені спірним договором умови кредитування, розмір процентної ставки, тощо.

Верховний Суд у постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 478/300/19 зауважив, що під схваленням правочину можуть розумітися будь-які дії, спрямовані на виконання укладеного правочину, в тому числі, приймання майна для використання, реалізація інших прав та обов`язків відповідно до укладеного правочину.

Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14-ц).

З урахуванням вищенаведеного та наявних в матеріалах справи доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання та відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про захист прав споживача фінансових послуг.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, завлений стороною позивача, тому висновки суду про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстави для його скасування відсутні.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ткаченко Тамари Володимирівни залишити без задоволення.

Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 29 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 липня 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Стадник І.М.

Шемета Т.М.