КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Халепчук Д. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав, за апеляційної скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року в складі судді Савицького О. А.,

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 , через представника - адвоката ОСОБА_3, звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» (далі - ТОВ «ВКФ Фарби України») про визнання майнових прав.

Просила визнати за нею майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року відмовлено представнику відповідача в задоволенні клопотання про повернення позовної заяви. Позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ «ВКФ Фарби України») залишено без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`ять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Підставою для залишення позовної заяв без руху слугувало те, що до позовної заяви додано ордер невстановленої форми, який не може підтверджувати повноваження особи, за підписом якої подана позовна заява.

На виконання ухвали суду від 14 листопада 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_3 надано копію Договору про надання правової допомоги №12/01/23-43 від 12.01.2023 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року вказану позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 13 ст. 187 ЦПК України.

12.06.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року та направити справу для розгляду суду першої інстанції до іншого складу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41 яким затверджено «Положенню про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року (з наступними змінами і доповненнями)» не є регуляторним актом, а носить виключно рекомендаційний, роз`яснювальний та інформаційний характер, оскільки його прийнятті не підлягає застосуванню процедура прийняття актів, визначена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Посилаючись на постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі №752/11464/16-к від 06 лютого 2018 року зазначив, що договір про надання правової допомоги та ордер мають однакову юридичну силу, як документ, який посвідчує повноваження адвоката на представництво клієнта в суді, що фактично підтверджується відповідно до норми ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року до матеріалів справи було надано пояснення та договір про надання правової допомоги від 12.01.2023, як документ, що водночас підтверджує повноваження адвоката на надання правової допомоги позивачу.

Також до матеріалів справи надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. За відсутністю доказів припинення права адвоката ОСОБА_3 на заняття адвокатською діяльністю, не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України, це не може слугувати достатньою підставою для сумніву щодо права ОСОБА_3 здійснювати адвокатську діяльність.

15.07.2024 представник ТОВ «ВКФ Фарби України» - адвокат Мороз С. С. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року без змін.

Вважає доводи наведені у тексті апеляційної скарги, необґрунтованими, а право ОСОБА_3 на здійснення адвокатської діяльності - непідтвердженим.

Перевірка позовної заяви та документів, що підтверджують повноваження представника, не є проявом надмірного формалізму, а є виконання судом приписів процесуального закону. При цьому, процесуальним законом передбачено можливість виявлення недоліків позовної заяви і після відкриття провадження у справі.

Наданий ОСОБА_3 ордер є таким, що не відповідає затвердженій формі, що є достатньою та окремою підставою для повернення позовної заяви, адже повноваження адвоката мають бути підтверджені ордером встановленої форми.

Висновки про те, що договір про надання правової допомоги не є документом, який підтверджує повноваження адвоката як представника у цивільному судочинстві є обґрунтованим, а будь-які посилання про те, що повноваження адвоката можуть підтверджуватись саме таким договором суперечать положенням процесуального закону та є неспроможними.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися в інтересах іншої особи до суду, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої-другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Відповідно до частини першої-другої статті 26 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з пунктами 3-7, 11 Положення про ордер про надання правничої (правової) допомоги нова редакція, затвердженого рішення Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41 із змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 14.02.2020 №29 та від 17.11.2020 №118 ( далі - Положення №41), в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України (зразок в Додатку 1).

Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідальність за достовірність вказаних в ордері даних несе адвокат (особа, яка видала ордер). У ордері на надання правової допомоги, який видається адвокатом або адвокатським бюро чи адвокатським об`єднанням, не заборонено здійснювати виправлення і дописки, у разі якщо обсяг повноважень адвоката змінюється в межах такого договору (пункт 15 Положення № 41).

Наданий представником позивача - адвокатом ОСОБА_3 ордер серії АА №0026709 не відповідає формі, встановленої Положенням №41, останній не був згенерований у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті НААУ, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що до заяви не було долучено належних доказів, які підтверджують повноваження представника позивача.

За приписами частини першої статті 185 ЦПК України, у разі, якщо до позовної заяви, підписаної представником позивача, не додано документ, що підтверджує повноваження представника позивача, суддя залишає позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На усунення вказаного недоліку адвокатом ОСОБА_3 надано Договір про надання правової допомоги №12/01/23-41 від 12.01.2023, укладений між Адвокатським бюро "Мамаєва Дмитра Юрійовича" та ОСОБА_1 на представництво її інтересів в судах, що передбачено статтею 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону в день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежується віком особи та є безстроковим.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі від 06 липня 2019 року у справі № 855/229/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 910/3845/19 міститься висновок про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Тоді як відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

До заяви представником заявника - адвокатом ОСОБА_3 надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Підстава : рішення Ради адвокатів міста Києва від 14.06.2018 року №14.

За відсутності доказів припинення права адвоката ОСОБА_3 на заняття адвокатською діяльністю, не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України про це не може слугувати достатньою підставою для сумніву щодо права вказаної особи здійснювати адвокатську діяльність.

У справі №761/9868/23 Верховний Суд в постанові від 05 серпня 2024 року погодився з вищевказаним висновком суду апеляційної інстанції.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним.

Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист».

Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 9901/736/18 (провадження № 11-989заі18)

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, її належить скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на те, що до повноважень суду апеляційної інстанції не віднесено право за наслідками розгляду апеляційної скарги визначати, в якому складі суду підлягає розгляду справа, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 лютого 2024 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.09.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук