Єдиний унікальний номер №333/8255/23
Номер провадження №2/333/929/24
22 травня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Гудіна І.В., позивачки ОСОБА_1 , представника позивачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів, -
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.10.2019 року по справі № 333/3978/19 шлюб між нею та ОСОБА_4 розірвано.
Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.09.2020 року стягнуто з відповідача по справі ОСОБА_4 на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 29.05.2020 року до повноліття дитини. ОСОБА_5 має вставлений діагноз алергічний рінокон?юктивіт, пов`язаний з цвітінням амброзії. У зв`язку з цим дитина постійно потребує спеціальних медикаментів для сенсібіляції організму. Окрім погіршення загального стану самопочуття, за рекомендацією лікаря-алерголога дитині необхідно відвідування басейну. З метою покрашення загального самопочуття дитини, необхідно збалансоване та спеціальне харчування. Дитина проживає разом з позивачем, витрати на утримання дитини через її вік та стан здоров?я значно зросли. Позивач самотужки не в змозі матеріально забезпечити всі потреби дитини у 8-річному віці. Визначений рішенням суду розмір аліментів у твердій грошовій сумі, є недостатнім для забезпечення дозвілля та фізичного, інтелектуального розвитку.

У зв`язку з чим полягає необхідність у зміні способу стягнення аліментів із ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень на частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

На час стягнення аліментів у твердій грошовій формі, відповідач не був працевлаштований, мав мінливий дохід.

Відповідно до довідки №13 від 14.08.2023 року, відповідач на даний час проходить службу у аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області на посаді старшого хіміка-рятувальника, а отже працевлаштований та отримує постійний дохід.

08.12.2023 року від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач визнав позов частково, мотивуючи тим, що спільна дитина сторін має діагноз загострення алергічного риніту та кон`юнктивіту, пов`язаного із цвітінням амброзії, у зв`язку з цим постійно потребує спеціальних медикаментів для сенсібіляції організму. Окрім того, за рекомендацією лікаря-алерголога потребує відвідування басейну, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання щомісячно саме у розмірі з усіх видів його заробітку. Як вбачається з матеріалів справи, а саме Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого спільної малолітньої дитини сторін - ОСОБА_5 , лікарем-алергологом надано наступні рекомендації: гіпоалергенна дієта, зволоження шкіри Емоліум 3-4 р. на день, Аквамаріс за потребою, Назонекс 1 р. в день 2 місяці, Сінгуляр 5 мг 1 р. в день 3 місяці, Кромофарм 1 міс, Опатанол 2 краплі 2 р. в день. Тобто, згадані препарати необхідні дитини або за потребою, або на певний період, аж ніяк ке на постійній основі.

При цьому, як вбачається з вищевказаної Виписки, рекомендації лікаря-алерголога стосовно відвідування спільною дитиною сторін басейну або постійної потреби дитини у медикаментах для «сенсібіляції організму» відсутні.

До того ж, знову ж таки, посилаючись на виписку, дитина отримує постійно симптоматичну терапію, тобто терапію, яка впливає лише на симптоми алергічного ринокон`юктивіту, а не на основну причину нездужання. Враховуючи те, що сезон цвітіння амброзії розпочинається в середині липня і триває приблизно до жовтня місяця, то симптоматичну терапію дитина приймає лише в період прояви в неї симптомів алергічного ринокон`юктивіту, тобто в період цвітіння амброзії, а не цілий рік та не на постійній основі.

Окрім того, з позовної заяви позивачки не зрозуміло, що означає «сенсібіляція організму» і якого саме лікування потребує названий позивачкою діагноз, адже у виписці лікаря-алерголога він відсутній, і більше того, такий діагноз взагалі відсутній у медицині.

Також з тексту позовної заяви, позивачка жодним чином не обґрунтувала чому вона хоче стягнути аліменти з відповідача на утримання спільного малолітнього сина саме у розмірі частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, і чому саме цієї суми буде достатньо задля утримання їх спільного малолітнього сина.

Окремо звертаємо увагу суду, що матеріали справи не містять жодного доказу, що позивачка несе додаткові (збільшені) витрати на утримання дитини, у т.ч. у зв?язку із станом здоров`я сина (платіжних інструкцій). Отже, вимоги позивачки не підтверджуються належними і допустимими доказами, як наслідок, є необґрунтованими.

До того ж, перелічені позивачкою потреби дитини стосовно відвідування дитиною басейну, в збаланасованому та спеціальному харчуванні є додатковими витратами на дитину, а не предметом позову. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Позивачка не надала жодних доказів на підтвердження розміру її витрат на утримання спільного малолітнього сина.

Позивачка у зазначеній позовній заяві зазначила про те, що відповідач проходить службу у аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області на посаді старшого хіміка-рятувальника, а отже працевлаштований та отримує постійний дохід.

З-поміж іншого, чимала частина доходу відповідача щомісячно йде на купівлю амуніції, а також на забезпечення інших потреб відповідача як рятувальника.

Окрім того, у відповідача наявна заборгованість зі сплати комунальних послуг, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Отже, усі доходи відповідача йдуть на забезпечення потреб, наведених вище.

Відтак, позов відповідач визнає частково. Вважає, що за таких обставин, розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку відповідача має бути переглянутий судом та зменшений до 1/8.

01.02.2024 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій позивачки не погодилась з доводами відповідача, та пояснила суду, що дитина ОСОБА_6 перебуває з матір?ю позивачем по справі у Польщі. Сума 2 500-3000 гривень на місяць не здатна забезпечити розвиток та утримання дитини. Алергичний ринокон?юктивіт у дитини з народження, захворювання носить не епізодичний, а постійний характер. Зазначені симптоми не лікуються, проте піддаються ремісії шляхом проведення алерген-специфічної імунотерапії за допомогою медикаментів. Приймаючи до уваги наявні квитанції та чеки, навіть без врахування витрат на харчування, середньомісячні витрат на утримання дитини дорівнюють 1 500 злотих, що становить 13 500 гривень щомісячно на курсом НБУ на 31.01.2024 року, який становить 1 польський злотий = 9, 4155 грн.

Просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

12.02.2024 надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника відповідача ОСОБА_3 , спільна дитина сторін не перебуває виключно на утриманні позивача, так як відповідач сплачує аліменти в повному обсязі. Висновок стосовно постійної потреби дитини у медикаментах зроблений виключно на підставі викладеного лікарем у Виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого) спільної малолітньої дитини. Названих рекомендацій виписка не містить. Жодних рекомендацій лікаря-алерголога стосовно необхідності дитини відвідування басейну. ОСОБА_4 не знаходився і не знаходиться на повному державному забезпечення, як працівник ДСНС України. Цей довід позивачки не підтверджений нічим, окрім її суб`єктивних міркувань.

26.03.2024 року від позивачки надійшли додаткові пояснення, згідно яких відповідач не підтвердив своїх видатків щомісячної купівлі амуніції, відсутність інших дітей та недієздатних осіб на його утриманні, покращення матеріального становища платника аліментів, позивач вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів.

Позивачка та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме просив стягнути розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі з усіх видів заробітку відповідача має бути переглянутий судом та зменшений до 1/8.

Судом встановлено:

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 09.102019 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано.

На підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08.09.2020 року з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, з 29.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування, стан при направленні, при виписці дитина хворіє з місячного віку, коли з?явилися перші прояви атопічного дерматиту. В віці два роки у дитини з?явилися прояви алергічного риніту та кон`юнктивіту. Постійно отримує симптоматичну терапію. Спостергіється у алерголога.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3ст. 181СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Виходячи із положень статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., де передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі змінами життєвих обставин платник або одержувач аліментів може подати до суду заяву про зміну розміру аліментів.

Разом з тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Разом з тим, ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України.

Розмір аліментів не має бути нижчим, ніж встановлено законом, так прожитковий мінімум на 2024 рік для дітей від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2024 року - 6 392 гривень.

Позивачка на підставу своїх вимог про зміну способу стягнення аліментів зазначає, що від часу призначення аліментів змінились обставини, за якими вони призначались, відповідач проходить службу у аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області та отримує стабільний дохід, а тому розмір аліментів на утримання сина в розмірі 2 500 грн. є меншим ніж частки доходу, яку отримує відповідач щомісячно і на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного і повноцінного розвитку дитини.

Приймаючи до уваги, що на теперішній час аліменти на неповнолітню дитину стягуються у твердій грошовій сумі у розмірі 2 500 гривень на місяць, що нижче прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років та зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для нормального її проживання та лікування, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Докази того, що ОСОБА_4 не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному позивачкою розмірі (частці від заробітку), у суду відсутні. Доказів надання матеріальної допомоги дитині в добровільному порядку відповідач не надав. Суд враховує ту обставину, що відповідач станом на теперішній час проходить службу у аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України у Запорізькій області, що свідчить про те, що має регулярний дохід, є здоровим та працездатним.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, яка є обов`язковою для виконання в силу ст. 360-7ЦПК України, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зміни способу стягнення аліментів, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180-184,192 Сімейного кодексу України, статтею 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, який встановлено Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 08.09.2020 року у цивільний справі № 333/2612/20, яким стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із розміру тверда грошова сума у розмірі 2 500 гривень щомісячно на частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, починаючи стягнення із дня вступу рішення в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 травня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Ю.Р.Піх